справа № 361/3788/26
провадження № 1-кп/361/139/26
06.04.2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2026 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026116130000039 від 07 лютого 2026 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У вечірній період доби, точного часу не встановлено, 06 лютого 2026 року ОСОБА_3 на узбіччі дороги біля будинку № 65 по вул. Лук`янівській в м. Києві помітив поліетиленовий зіп-пакет, всередині якого виявив порошкоподібну речовину білого кольору. Переконавшись, що знахідкою є психотропна речовина, обіг якої обмежено, - амфетамін, обвинувачений привласнив її для особистого немедичного вживання, без мети збуту, та помістив поліетиленовий зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору під кришку чохла власного мобільного телефону, чим розпочав її незаконне зберігання. У подальшому ОСОБА_3 , зберігаючи при собі зазначену психотропну речовину, перевіз її на громадському транспорті з м. Києва до м. Бровари Київської області, тим самим здійснивши незаконне перевезення психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетаміну, де продовжив її зберігання для власного вживання без мети збуту до 18 год. 05 хв. 06 лютого 2026 року, коли поблизу будинку № 39-41 по вул. В`ячеслава Чорновіла в м. Бровари Київської області працівниками Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області вилучено зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору. 
Згідно з висновком експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-26/6231-НЗПРАП від 12 лютого 2026 року у наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено, - амфетамін, масою в речовині 0,556 г. Амфетамін, за даними Списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 зі змінами й доповненнями, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено. 
Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконні придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, встановлена судом «поза розумним сумнівом» з таких підстав.
01 квітня 2026 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, затверджений прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 . 
Обвинувальний акт надійшов до суду разом із: реєстром досудового розслідування; розпискою обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за його відсутності.
До обвинувального акту додані:
- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;
- матеріали досудового розслідування.
Враховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.
Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. ст. 369 - 371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що у вечірній період доби, точного часу не встановлено, 06 лютого 2026 року ОСОБА_3 на узбіччі дороги біля будинку № 65 по вул. Лук`янівській в м. Києві помітив поліетиленовий зіп-пакет, всередині якого виявив порошкоподібну речовину білого кольору. Переконавшись, що знахідкою є психотропна речовина, обіг якої обмежено, - амфетамін, обвинувачений привласнив її для особистого немедичного вживання, без мети збуту, та помістив поліетиленовий зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору під кришку чохла власного мобільного телефону, чим розпочав її незаконне зберігання. У подальшому ОСОБА_3 , зберігаючи при собі зазначену психотропну речовину, перевіз її на громадському транспортні з м. Києва до м. Бровари Київської області, тим самим здійснивши незаконне перевезення психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетаміну, де продовжив її зберігання для власного вживання без мети збуту до 18 год. 05 хв. 06 лютого 2026 року, коли поблизу будинку № 39-41 по вул. В`ячеслава Чорновіла в м. Бровари Київської області працівниками Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області вилучено зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору. 
Згідно з висновком експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-26/6231-НЗПРАП від 12 лютого 2026 року у наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено, - амфетамін, масою в речовині 0,556 г. 
Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності.
Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Отже, саме з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконні придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини, без мети збуту.
Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутності обставин, які, згідно зі ст. 67 КК України, обтяжують його покарання.
Суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 відсутні.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, яка його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.
Згідно з ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
З урахуванням вищевикладених обставин у справі, особистості обвинуваченого, а саме те, що останній має молодий вік, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік із покладенням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, оскільки відомості про те, що ОСОБА_3 офіційно працевлаштований та має сталий заробіток у наданих до суду матеріалах відсутні. Крім того, про такий вид покарання просить сам обвинувачений у своїй заяві від 31 березня 2026 року, складеній в присутності захисника ОСОБА_5 .
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. ст. 65 - 68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.
Цивільний позов у провадженні не заявлений.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у провадженні відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Запобіжний захід ОСОБА_3 судом не обирався.
Керуючись ст. ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368 - 371, 374, 381, 382 КПК України, суд –
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік. 
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: - спецпакет № 3013556 Київського НДЕКЦ із порошкоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, масою в речовині 0,556 г, що передано до кімнати зберігання речових доказів Броварського РУП ГУНП в Київській області, – знищити; диск DVD-R із відеозаписом проведення огляду місця події залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. (висновок експерта № СЕ-19/111-26/6231-НЗПРАП від 12 лютого 2026 року) стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1