23.02.2026
Справа № 639/1025/26
Провадження № 1-кп/639/220/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Харків
Новобаварський районний суд міста Харкова у складі: 
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 26.12.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №42025222030000185 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веймар Федеративної Республіки Німеччина, громадянина України, українця, із середньо-технічною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
1) Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_5 від 27.02.2023 (справа №639/662/23, провадження №3/639/441/23), яка набрала законної сили 10.03.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Незважаючи на це, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановою Жовтневого районного суду м. Харкова, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 16.07.2023 року о 15 годині 13 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, керував автомобілем марки «Seat Leon» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та рухався по вул. Л. Малої, 49 у м. Харкові, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №516361 від 16.07.2023 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановою Жовтневого районного суду м. Харкова, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 16.07.2023 року о 16 годині 34 хвилини, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, керував автомобілем марки «Seat Leon» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та рухався по вул. Воложанівська, 5 у м. Харкові, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №516028 від 16.07.2023 за 
ч. 5 ст. 126 КУпАП та серії ААД №516027 від 16.07.2023 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи усвідомлено, виконав усі необхідні дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї мети, спрямовані на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

2) Крім того, постановою судді Жовтневого районного суду ОСОБА_6 від 04.09.2023 (справа №639/4060/23, провадження №3/639/1568/23), яка набрала законної сили 14.09.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 та ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років.
Незважаючи на це, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановою Жовтневого районного суду м. Харкова, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 30.09.2025 року о 05 годині 01 хвилину, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, керував автомобілем «BMW 320D» з державним номерним знаком НОМЕР_2 та рухався по вул. Дудинської, 51 у м. Харкові, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №469009 від 30.09.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановою Жовтневого районного суду м. Харкова, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 07.10.2025 року о 12 годині 20 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується оглядом на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», результат огляду – 1,71‰, керував автомобілем «BMW 320D» з державним номерним знаком НОМЕР_2 та рухався по вул. Мала Гончарівська, 10 у м. Харкові, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №476059 від 07.10.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та серії ЕПР1 №476077 від 07.10.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи усвідомлено, виконав усі необхідні дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї мети, спрямовані на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

3) Крім того, постановою судді Новобаварського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 від 23.10.2025 (справа №639/7545/25, провадження №3/639/1917/25), яка набрала законної сили 04.11.2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та користь держави у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Крім того, постановою судді Новобаварського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 від 07.11.2025 (справа №639/7723/25, провадження №3/639/1955/25), яка набрала законної сили 18.11.2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та користь держави у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.
Незважаючи на це, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Новобаварського районного суду м. Харкова, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 26.11.2025 року о 17 годині 10 хвилини, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується оглядом на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 7510», результат огляду – цифровий показник перевищує 3,00‰, керував автомобілем «BMW 320D» з державним номерним знаком НОМЕР_2 та рухався по вул. Дудинської, 1-А у м. Харкові, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №524516 від 26.11.2025 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановою Жовтневого районного суду м. Харкова, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 26.11.2025 року о 17 годині 30 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, керував автомобілем «BMW 320d» з державним номерним знаком НОМЕР_2 та рухався по вул. Дудинської, 1-А у м. Харкові, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №524478 від 26.11.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи усвідомлено, виконав усі необхідні дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї мети, спрямовані на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.382 КК України визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини його вчинення, надав пояснення щодо місця, часу, способу його скоєння так, як вони встановлені судом. Суду пояснив, що дійсно постановами Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова у період з лютого 2023 року по листопад 2025 року його було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 та ст. 130 КУпАП України з накладенням штрафу та позбавленням права керування транспортними засобами. У вказаний в обвинувальному акті період часу він дійсно перебував за кермом різних автомобілів, будучи в стані алкогольного сп`яніння та позбавленим права керування транспортними засобами через складі сімейні обставини. Він розумів, що своїми діями порушував ПДР України та не виконував рішення судів. За вказані порушення на нього складались протоколи, які потім направлялись до суду. З постановами суду згоден, адміністративні стягнення у вигляді штрафу сплатив в повному обсязі. На теперешіній час змінив свою поведінку на кращу, алкогольні напої не вживає, не сідає за кермо транспортних засобів. Кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється. Просив суворо його не карати. 

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною. 
Верховний Суд у своїй постанові від 08 лютого 2023 року у справі № 464/4690/20 зазначив, що, об?єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, полягає в одному з таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню. За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об?єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь – дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання). І саме з цього моменту злочин визнається закінченим. Невиконання судового акта – це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб?єкт був зобов?язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.
Однією з форм невиконання судового рішення є пряма й відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов?язана особа хоча відкрито й не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, є триваючим злочином, оскільки особа, будучи зобов?язаною рішенням суду, що набрало законної сили, вчинити певні дії, умисно утрималася від їх учинення, тобто об?єктивна сторона злочину полягає у формі протиправної бездіяльності, яка тривала протягом певного періоду часу.
Суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК, може бути фізична особа не на користь якої ухвалено рішення суду та яку зобов`язано вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Таким чином, на переконання суду, ОСОБА_4 як особа, яку позбавлено права керування транспортними засобами, зобов`язаний був утриматися від керування транспортними засобами протягом визначеного судом строку.
Отже, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі. 
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з вересня 2024 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога із синдромом залежності від опіоїдів, тяжкий захворювань чи інвалідності немає, неодружений, немає будь-яких осіб на утриманні, офіційно не працює, має постійне місце проживання та реєстрації.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, яке виразилося в дачі правдивих показань, жалю про вчинене, готовності понести заслужене покарання.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог, передбачених п.1 ч.1 ст. 67 КК України, є вчинення злочину повторно. 
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ч. 5 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наявність однієї пом`якшуючої та однієї обтяжуючої покарання обставин, дані про особу винного, наведені вище,у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, передбаченої ч. 1 ст. 382 КК України.
Матеріали кримінального провадження не містять даних про можливість виконання обвинуваченим покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, адже ОСОБА_4 не має постійного офіційного місця роботи.
Разом з цим, суд враховує, що постановами Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова у період з лютого 2023 року по листопад 2025 року ОСОБА_4 було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 та ст. 130 КУпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Однак, незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та продовжив вчинювати аналогічні правопорушення, що свідчить про те, що призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу явно не відповідатиме тяжкості та характеру скоєного кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого, через м`якість. 
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, критично відноситься до скоєного та засуджує свою поведінку, по справі наявна лише одна обставина, яка обтяжує покарання, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та без його ізоляції від суспільства.
Таким чином, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
У відповідності до ст.ст.96-1, 96-2 КК України спеціальна конфіскація до ОСОБА_4 не застосовується.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На пі дставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- флеш-накопичувач «Micro CD» із відеозаписами, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження – залишити зберігати там же (к/п том №1 а.с. 53-54).
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя    ОСОБА_1