П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/2587/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева Марія Сергіївна 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
16 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст позовних вимог.
1.1 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії.
1.2 Позивач вважає, що відповідач не вчиняє жодних належних та достатніх виконавчих дій та рішень, спрямованих на забезпечення фактичного виконання виконавчого документа, в тому числі з урахуванням положень ч.1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» та зобов`язання вчинити дії.
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1 На виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №65259203 з примусового виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду, виданого у справі №240/9341/20.
2.2 Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача, щодо не вчинення та не прийняття ним належних і достатніх виконавчих дій та рішень, спрямованих на забезпечення фактичного виконання виконавчого документа та зобов`язання вчинити дії.
2.3 Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 968,96 грн або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
2.4 На виконання вимог ухвали позивачем до суду направлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого позивач покликається на позицію Конституційного Суду України висловлену у рішенні від 13 травня 2024 року у справі №3-187/2023.
2.5 Ухвалою суду від 27.02.2025 у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено, продовжено строк залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 , встановлений ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.02.2025.
2.6 На виконання вимог ухвали, позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків у якій позивач покликається на правову позицію Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду викладеній у постанові від 20 лютого 2025 року у справі №440/8929/24. Зазначає, що провадження, передбачене статтею 287 КАС України, є однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, яка здійснюється за позовом, зокрема, стягувача у виконавчому провадженні, в порядку окремого позовного провадження за правилами КАС України, предметом якого є рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Застосовуючи положення частини першої статті 8, частин першої-другої статті 55, статті 129-1 Конституції України як норми прямої дії, з урахуванням правової позиції Конституційного Суду України в Рішенні від 13.05.2024 №6-р(ІІ)/2024, судовий збір не справляється за подання позову поданого в порядку статті 287 КАС України адміністративного позову.
3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1 Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу.
3.2 Суд першої інстанції дійшов висновку, що з метою забезпечення конституційного права на судовий захист КАС України передбачені інші види судового контролю за виконання рішення суду. Зокрема, в межах справ, в яких ухвалено таке рішення, а саме: звернення в порядку статей 382-382-3 і 383 КАС України, яке не передбачає сплату судового збору за подачу відповідних заяв, а тому відповідно і не перешкоджає судовому захисту порушених прав позивача.
4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
4.1 Не погоджуючись з ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
4.2 Підставою для апеляційного оскарження рішення суду є не врахування судом першої інстанції рішень Конституційного Суду України та правових позицій Верховного Суду щодо аналогічних правовідносин.
ІІ. Мотивувальна частина.
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах апеляційної скарги та дійшов таких висновків.
1.1 Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
1.2 Стаття 287 КАС України встановлює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. За приписами частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
1.3 Частиною 2 статті 381-1 КАС України визначено, що суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
1.4 Зокрема звернення в порядку статей 382-382-3 і 383 КАС України передбачає звернення зі скаргою в межах тієї ж справи, в якій було прийнято судове рішення, водночас у порядку статті 287 КАС України - звернення до суду з новим позовом.
1.5 Частиною 3 ст. 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
1.6 Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).
1.7 Судовий збір згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 3674-VI справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
1.8 Відповідно до ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
1.9 Згідно ст. 9 Закону № 3674-VI суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
1.10 Відповідно до ст. 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Розміри ставок судового збору визначено ст. 4 цього Закону.
1.11 Таким чином, Законом №3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що як правильно встановлено судом першої інстанції, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 4 цього Закону, становить 968,96 грн. на момент подачі позовної заяви.
1.12 Щодо посилань апелянта на постанову Верховного Суду у справі №440/8929/24, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у цій справі, Верховний Суд дійшов висновку, що судовий збір не справляється за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, постановлену за результатами розгляду поданого в порядку статті 287 КАС України адміністративного позову, а не позову до суду першої інстанції.
1.13 Колегія суддів вважає безпідставним посилання скаржника на Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2024 року у справі № 3-187/2023 (351/23), яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), частину другу статті 3 та підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674VI у тій частині, що вони уможливлюють справляння судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Зазначене Рішення Конституційного Суду України стосується правовідносин, що виникають у межах цивільного судочинства за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця під час виконання судового рішення і не стосуються правовідносин у справі адміністративного судочинства.
1.14 Колегія суддів апеляційного суду вважає що доводи апелянта ґрунтуються на неправильному розумінні предмета правового регулювання, зазначеного у Рішенні Конституційного Суду України, та не можуть бути застосовані до спірних правовідносин у цій справі.
1.15 Крім того, суд першої інстанції, встановивши що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, ухвалою від 07 лютого 2025 року залишив позовну заяву без руху, ухвалою від 27 лютого 2025 року продовжив строк для виконання вимог на 7 днів, тобто надав позивачу достатній строк для усунення недоліків позовної заяви. 
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.
2.2 Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.