Справа №639/9708/25
Провадження №2/639/676/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року 
Новобаварський районний суд міста Харкова
в складі: головуючого - судді Рубіжного С.О.,
за участю секретаря судового засідання - Чубенко О.С.,
позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

До Новобаварського районного суду міста Харкова звернулась позивач ОСОБА_1 , з позовом до відповідача ОСОБА_2 і просить суд збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 травня 2018 року у справі №642/4304/17 з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у розмірі 4000,00 грн., але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитинип відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що перебувала з відпповідачем у шлюбі, від шлюбу мають сина- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22.02.2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Шлюб, зареєстрований 12.11.2005 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 512 - розірвано. Прізвища після розірвання шлюбу: чоловіка - ОСОБА_6 , жінки - ОСОБА_6 . Визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 . 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 24.07.2024 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2024 року по справі № 642/3675/17, залишено без змін. 
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова, справа № 642/4304/17 від 02.05.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця, починаючи з 25.08.2017 року та до досягнення дитини повноліття.
Позивач зазначає, що при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі із зазначенням конкретної грошової суми 2000, 00 грн. у 2018 році суд виходив з Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з врахуванням прожиткового мінімуму в 2018 році, який становив для дітей віком від 6 до 18 років 1860, 00 грн. Згідно з Державним бюджетом, на 2025 рік (Закон 4059-ІХ, стаття 7) прожитковий мінімум в 2025 році в Україні становить: для дітей віком від 6 до 18 років 3196, 00 грн. Отже, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 2018 року по 2025 рік збільшився на 71,8%.
3 2018 року по 2025 рік збільшилась вартість харчових продуктів та медичних препаратів які необхідні нашому сину ОСОБА_3 у зв`язку з лікуванням та збереженням його здоров`я, так – як він перебуває на «Д» обліку у лікарів та має хвороби ряд захворювань.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 24 грудня 2025 року позовну заяву – залишено без руху. 
Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.
На виконання ухвали суду від 24.12.2025 року позиваче вказані недоліки позовної заяви були усунуті.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 29.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Призначено судове засідання.
26 січня 2026 року в системі «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Аназіді К.Ю. сформовано відзив на позону заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позивних вимог, стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Ознайомившись із позовними вимогами, Відповідач заперечує проти їх задоволення.
На даний час на утриманні Відповідача перебуває ще одна малолітня дитина — ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також, відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 травня 2018 року за № 642/4304/17 з Відповідача стягується Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 2000,00 грн. (Виконавче провадження № 57335374). Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № 57335374 перебуває на примусовому виконанні. 
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд обов`язково враховує наявність у платника аліментів інших дітей. Принципи сімейного права базуються на рівності прав дітей. Збільшення аліментів на користь однієї дитини до 4 000 грн. призведе до суттєвого обмеження прав та інтересів іншихдітини, оскільки сукупний дохід не дозволяє забезпечувати всіх дітей Відповідача у такому обсязі. Вказані обставини свідчить про наявність змін Позивача у його сімейному стані. Такі зміни є суттєвими, значущими, істотними і впливають на можливість виконання рішення суду, яким вже визначений розмір аліментів на утримання дітей, які народилися у шлюбі з відповідачкою. 
На момент встановлення попереднього розміру аліментів стан здоров`я Відповідача дозволяв йому працювати. Однак на сьогодні Відповідач є особою з інвалідністю II групи. Цей статус офіційно підтверджує стійкий розлад функцій організму, що значно обмежує його здатність до праці. Окрім того, його стан потребує постійного дороговартісного лікування та медичного нагляду. Збільшення аліментного навантаження в таких умовах позбавить Відповідача можливості підтримувати власне життя та здоров`я.
Відповідно до довідок ПФУ за формою ОК-5 та ОК-7, трудова діяльність Відповідача у ПП «Охоронне агентство «Охорона та захист» була припинена 15.05.2024 року у зв`язку зі звільненням. Протягом періоду роботи Відповідач сумлінно виконував обов`язки, і аліменти, у розмірі 2 000 грн. на сина ОСОБА_3 та 2000 грн. на сина ОСОБА_9 , автоматично утримувалися з його заробітної плати. Після травня 2024 року Відповідач не має стабільного офіційного доходу. Його єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності, призначений розмір якої становить 3 338,20 грн., проте фактично до виплати «на руки» Відповідач отримує лише 1 669,10 грн. щомісяця. 
Вимога Позивача, про збільшення аліментів до розміру 4000 грн., при відсутності заробітку та наявності інвалідності є завідомо неможливою для виконання. З огляду на це, звертаємо увагу суду на наступне, заявлена Позивачем сума аліментів у розмірі 4 000 грн. майже у два з половиною рази перевищує фактичний місячний дохід Відповідача. Встановлення аліментів у такому розмірі є завідомо нездійсненним та призведе до порушення права Відповідача на життя та мінімальні засоби до існування, що прямо суперечить принципам розумності та справедливості. Незважаючи на вкрай скрутне матеріальне становище, Відповідач продовжує сплачувати аліменти у поточному розмірі (2 000 грн.). Оскільки цей розмір уже перевищує його власний дохід, сплата відбувається винятково за рахунок фінансової підтримки родичів та запозичень. Це свідчить про максимальне виконання Відповідачем своїх батьківських обов`язків у межах його понадкритичних можливостей. 
При вирішенні питання про зміну розміру аліментів суд зобов`язаний враховувати наявність у платника інших дітей. На сьогодні Відповідач має забезпечувати синів ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , на якого він також сплачує аліменти, та доньку ОСОБА_10 , малолітню дитину, яка перебуває повному утриманні Відповідача. Стягнення 4 000 грн. на користь лише одного сина при поточному матеріальному стані Відповідача призведе до того, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 залишаться без будь-якого забезпечення. Встановлення розміру аліментів у сумі 4 000 грн на одну дитину за таких умов є дискримінаційним щодо інших дітей Відповідача. 
Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів (фіскальних чеків, квитанцій на придбання ліків тощо), які б підтверджували реальну потребу у збільшенні виплат саме до 4 000 грн. Сама лише наявність діагнозу у дитини не є автоматичною підставою для збільшення аліментів у сумі, що перевищує всі доходи платника. Позивач у позові посилається на інфляцію та загальне зростання цін. Проте інфляційні процеси впливають на Відповідача значно сильніше через втрату роботи та витрати на лікування інвалідності. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували покращення матеріального становища Відповідача з моменту винесення рішення про стягнення з нього аліментів, а надані суду Відповідачем документи підтверджують протилежне. Жодних клопотань про витребування доказів на підтвердження обставин на які посилається Позивач стороною Позивача суду не заявлялося.
Пред`являючи вимогу про збільшення аліментів, Позивач, належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом.
Згідно зі ст. 141 СК України та статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2026рік», прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 3 512 грн. Оскільки обов`язок щодо утримання дитини покладається на обох батьків у рівних частках, частка кожного з батьків складає 1 756 грн (3 512 / 2). Таким чином, сума у 2 000 грн, яку сплачує Відповідач, вже повністю перекриває встановлений державою мінімум і навіть перевищує його, що є цілком достатнім для забезпечення базових потреб дитини.
Між Відповідачем та Адвокатським бюро «Апазіді» був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги № 09-08-23Ф від 09.08.2023 року. На виконання умов зазначеного договору, попередній розрахунок вартості послуг адвоката, становить 8000 грн. 00 коп. Вартість послуг формується на підставі рішення Ради адвокатів Харківської області №13/1/7 від 21.07.2021. (копія додається) До вартості входять наступні послуги: - Усна консультація з вивченням документів – 4000,00 грн.; - Складання відзиву на позовну заяву по ЦПК – 4000,00 грн.; Всього: 8000 грн. 00 коп
Таким чином, Відповідач за представництво в суді за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, має сплатити 8000,00 грн. Адвокатському бюро «Апазіді», однак ця сума є орієнтовною.
Після ухвалення рішення по суті позовних вимог буде подана заява щодо стягнення додаткових витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвоката та додаткової винагороди адвокату за досягнення позитивного рішення у справі - «гонорар успіху» (позиція Великої Палати Верховного Суду у справі № 904/4507/18 від 12 травня 2020 року).
23 березня 2026 року на адресу Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла заява позивача ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на подання відповіді на відзив. В обгрунтування зазначила, зо відзив засобами поштового зв`язку не отримала, з відзивом ознайомились в суді 20.03.2026.
У відповіді на відзив зазначила, що з доводами які зазначені у відзиві на позовну заяву не погоджується. 
Як вбачається з Договору № 09 - 08 - 23Ф про надання правничої (правової) допомоги від 09.08.2023 року, то розділ 1. Предмете договору, містить загальний характер надання юридичних послуг без визначення конкретної справи, а саме номеру справи № 639/9708/25 про збільшення розміру аліментів на утримання нашого сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, відповідно до розділу 4. Вартість послуг та порядок сплати, пунктом 4.1 цього розділу встановлено, що вартість наданих правових (правничих) послуг Адвокатським бюро у вигляді фіксованого розміру за кожну окрему дію, які вказані в Додатку № 1 до цього договору, при цьому відсутній детальний опис виконаних адвокатом робіт. 
Дана справа є малозначною, а витрати які повинна понести сторона повинні враховуватися зі складністю справи та повинні бути співмірними, пропорційними до предмету спору. Заявлені витрати представником заявника ОСОБА_12 є не співмірними зі складністю даної справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить для мене, ОСОБА_1 , надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат, тому вважаю, що суд має дійти висновку про відмову у стягненні з мене судових витрат на професійну правничу допомогу. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Позивач звернулася до суду з позовною вимогою про збільшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 травня 2018 року у справі №642/4304/17 з ОСОБА_2 на утримання сина — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у розмірі 4000,00 грн., але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 
Вимушена була звернутися до суду у зв`язку з зростанням цін на товари та послуги, що призводить до зниження купівельної спроможності грошей (знецінення). Інфляція в Україні у 2025 році за даними НБУ становила 108,0%. Враховуючи, що їх син зростає, йому потрібне повноцінне харчування, новий якісний одяг, додатковий позашкільний розвиток. Вважає, що будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Витрати, які позивачем сплачуються на утримання сина ОСОБА_3 значно перевищують розмір грошових коштів, які сплачує відповідач. Це порушує права дитини на справедливий баланс інтересів і майнових прав батьків, ставить позивача у гірше матеріальне становище у порівнянні із відповідачем.
Просила відмовити відповідачу у стягненні судових витрат на правничу допомогу.
В судовому засіданні 06 квітня 2026 року позивач наполягала на задоволенні позовних вимог надавши пояснення аналогічні виколаденим в позові та відповіді на вдзив, просила відмовити відповідачу у задоволенні заяви про стягнення правничої допомоги.
Відповідач та його представник в судове засідання не зіявились, представник відповідача адвокат Апазіді К.Ю. просив розглядати справу без участі відповідача та його предстаника. 
Суд вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі.
В шлюбі у сторін народиись діти - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зроблено відповідний актовий запис №278 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 06.05.2011 року. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_14 (а.с. 10) та  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 травня 2018 року у справі №642/4304/17 Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця, починаючи з 25.08.2017 року та до досягнення дитини повноліття.
Стягувато з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця, починаючи з 25.08.2017 року та до досягнення дитини повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на лікування синів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1462 (одна тисяча чотириста шістдесят дві) грн. 30 коп.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення набрало чинності 11.09.2018, та судом видано виконавчий лист (а.с. 13, 14).
Рішенням Київського районного суду м. Полтави №642/3675/17 від 22.02.2024 шлюб, зареєстрований 12.11.2005 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 актовий запис № 512 – розірвано. Прізвища після розірвання шлюбу: чоловіка – ОСОБА_6 , жінки – ОСОБА_6 . 
Визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 . Рішення набрало законної силил 24.07.2024 (а.с. 15 - 22).
Як зазначає позивач, та підтверджується копіями виписок із медичної карти стаціонарного хворого №10227 від 25.12.2023, №4941 від 22.04.2024, №4305 від 04.10.2024 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє з ранього віку. Основний діагноз: Змішана астма. (Бронхіальна астам сеердньої важкості, персистуюча, змішана, період загострення). Алергічний ренти, щорічний (а.с. 24,25,26).
Як зазначає сторона відповідача, окрім синів, відповідач має на своєму утриманні доньку, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено відповідний актовий запис №83 від 16.01.2019 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим 16.01.2019 року. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_15 (а.с. 74).
Відповідно до судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова від 04 лютого 2025 року у справі №639/535/25 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_16 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.01.2025 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 59).
З 27.09.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням, що підтверджується копією довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ №954481, та пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 , виданим 13.11.2024 серії ААН №830100 (а.с. 58, 60). 
З копії листа за підписом директора Приватного підприємства «Охоронне агенство «Охорона та захист» на ім`я головного державного виконавця Холодногірського-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що підприєство пеовертаї Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, степендію та інші доходи божника ВП «57335937 та ВП №57335374 від02.08.22 на боржника ОСОБА_2 у зв`язку зі звільненням за згодою сторін за какзом №46/к/тр від 15.10.2024 (а.с.66).
Як зазначає сторона відповідач та підтверджується випискою по картці ОСОБА_2 , після відрахування за виконавиимим провадженнями отримує пенсію в розмірі 1669,10 щомісчно (а.с. 73).
З довідок форми ОК-5 та ОК-7 з Пенсійного фонду України ОСОБА_2 інших доходів/джерел надходження коштів в нього немає (а.с. 61-63, 64-65).
Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Стаття 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.
За змістом положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Тобто, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.
Враховуючи вищевикладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми, присвячені обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Згідно зі ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В позовній заяві позивач не зазначає та не надає відповідних доказів, що у відповідача з часу ухвалення судового рішення про встановлення розміру аліментів покращився майновий стан, та зазначене не знайшло підтвердження в ході розгляду даної справи.
Натомість відповідач, зазначив що на теперішній час його стан здоров`я та матеріальне становище лище погіршились, є інвалдом ІІ групи, отримує мінімальну пенсію, іншіх доходів не має, має на утриманні ще дитину ОСОБА_17 .
Крім того, слід звернути увагу, що аліменти стягуються в примусовому порядку, у разі невиконання батьками своїх обов`язків по утриманні дітей. При вирішенні даного спору було встановлено, що відповідач сплачує визначені судом аліменти.
Посилання позивача на зростання цін на товари та послуги та інфляцію в Україні, що у свою чергу збільшує розмір витрат, а тому на підставі цього слід збільшити розмір аліментів, є безпідставними, з огляду на таке.
Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують витрати, свідчать про необхідність та додаткових витрат.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2022 року в справі № 761/27222/20 та від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19.
Зазначені позивачем витрати, пов`язані з навчанням дитини, є особливими обставинами та належать до додаткових витрат.
Позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
Враховуючи викладене, оскільки позивачем не надано належних і достатніх доказів зміни матеріального стану сторін, чи інших обставин, що можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, то суд не вбачає підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхньої доньки, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
У відзиві, відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.
В обґрунтування розміру понесених відповідачем у цій справі витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надані копії документів: Договір №09-08-23Ф про надання правничої (правової) допомоги укладений 09.08.2023 між Адвокатським Бюро «Апазіді», в особі керуючого бюро-адвоката Апазіді К.Ю. та ОСОБА_2 .. Відповідно до п.4.1. договору строни визначимли, що вартість наданих правових (правничих) послуг Адвакатське бюро розраховує у вигляді фіксованого роміру за кожну окрему дію, які вказані в Додатку №1 до цього договору (а.с. 75).
Згідно до Додатку №1 від 08.01.2026 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №09-08-23Ф від 09.08.2023 сторони погодили наступний перелік та вартість правової (правничої) допомоги, які будуть надаватися виконацем, з питань стягнення коштів за договором позики:
-усна консультації з вивченням документів – 4000,00 грн.,
-складання відзиву на позовну заяву про зміну розміру аліментів – 4000,00 грн..
Згідно акту виконаних робіт №1 від 08.01.2026 виконавець надав, а замовник прийняв послуги: усна консультації з вивченням документів – 4000,00 грн. (а.с. 77)
Згідно акту виконаних робіт №2 від 26.01.2026 виконавець надав, а замовник прийняв послуги: складання відзиву на позовну заяву про зміну розміру аліментів – 4000,00 грн. (зворот а.с. 77).
Крім того надані рахунок №1 від 08.01.2026 на суму 4000.00 грн., та рахунок №1 від 26.01.2026 на суму 4000,00 грн. (а.с. 78).
З урахуванням, того що в додтку №1 від 08.01.2026 надаються послуги з питань стягнення коштів за договоро позики без конкретизації правовідносин, така послуга, як усна консулььтація з вивченням документів, не може бути прийнята судом по цій справі.
Доведеною вважається послуга, щодо складання відзиву на позовну заяву про зміну розміру аліментів, що складає 4000,00 грн. 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до вимог чинного законодавства, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивач в своїї запереченнях просила відмовити в задовленні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Оцінивши надані документи та доводи в обґрунтування суми заявлених витрат на правничу допомогу, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зокрема, складання та подання відзиву, оскільки така справа є нескладною, не містить великого обсягу доказів та розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19.
Відповідно до правового висновку, викладеному у додатковій постанові Верховного Суду від 03.10.2024 у справі № 357/8695/23, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність й розумність.
Відтак, з врахуванням категорії справи, характеру спірних правовідносин, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, порівняння ринкової вартості аналогічних робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, заперечення позивача, яка є матір`ю дитини, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до 1000,00 грн.
Згідно ч.ч.1 ,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за законом, відповідач є інвалідом ІІ групи, якій звільнений від сплати судового збору, розмір судового збору в сумі 1331,20 грн. підлягає компенсації за рахунок держави, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.5, 10-13, 80, 81, 83 137, 264-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_18 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.
Судові витрати у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок компенсувать за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 10.04.2026.

Суддя          С.О. Рубіжний