Справа № 420/34030/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Малого приватного підприємства "ЗАВАІР" про надання дозволу на погашення суми податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до Малого приватного підприємства "ЗАВАІР", в якій позивач просить суд надати дозвіл на погашення загальної суми податкового боргу за рахунок майна Малого приватного підприємства "ЗАВАІР", що перебуває в податковій заставі.
Ухвалою суду від 13.10.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на дату подачі позову (07.10.2025), відповідно до довідки про суми податкового боргу, що підлягає стягненню та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість Малого приватного підприємства "ЗАВАІР" перед бюджетом становить 294731,88 грн, а саме по податку на прибуток приватних підприємств (144852,51 грн) та по орендній платі з юридичних осіб (149879,37 грн). В зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, податковим органом було сформовано податкову вимогу форми "Ю" №0001619-1308-1532 від 04.04.2023, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом з повідомленням по вручення. Надалі, позивач скористався своїм правом та відповідно до статті 89 Податкового кодексу України прийняв рішення про опис майна платника у податкову заставу №178/15-32-13-08 від 04.04.2023. На підставі вищезазначеного рішення про опис майна у податкову заставу, був складений акт опису майна Малого приватного підприємства "ЗАВАІР" №531/15-32-13-02-35 від 30.07.2024. Крім того, позивач зазначає, що звертався до банків обслуговуючих Мале приватне підприємство "ЗАВАІР" щодо списання з розрахункових рахунків відповідача суму податкового боргу, від яких було отримано відповіді про неможливість списання коштів у зв`язку з відсутністю когтів на рахунку платника. Враховуючи те, що за Малим приватним підприємством "ЗАВАІР" обліковується податковий борг у розмірі 294731,88 грн, а кошти у підприємства на які можливо було б пред`явити стягнення відсутні, контролюючий орган вважає, що наявні всі правові підстави для звернення до суду з позовною заявою про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна Малого приватного підприємства "ЗАВАІР", що перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна №531/15-32-13-02-35 від 30.07.2024.
Суд зазначає, що відповідачем до суду не подано відзиву на адміністративний позов.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Мале приватне підприємство "ЗАВАІР" перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області за основним місцем обліку, що підтверджується даними наявними в ідентифікаційній картці платника податків.
Відповідно до розрахунку податкового богу та інтегрованих карток платника податкова заборгованість МПП "ЗАВАІР" станом на 22.08.2025 перед бюджетом по податку на прибуток приватних підприємств становить 144852,51 грн (податкові зобов`язання на загальну суму 141593,55 грн, штрафні санкції на суму 1579,05 грн та пеня у розмірі 1679,91 грн). Заборгованість відповідача по орендній платі з юридичних осіб становить 149879,37 грн (податкові зобов`язання на загальну суму 138535,26 грн, штрафні санкції на суму 1600,74 грн та пеня у розмірі 9743,37 грн).
В зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №0001619-1308-1532 від 04.04.2023, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Також податковим органом було винесено рішення про опис майна у податкову заставу №178/15-32-13-08 від 04.04.2023.
На підставі вищезазначеного рішення про опис майна у податкову заставу, був складений акт опису майна МПП "ЗАВАІР" №531/15-32-13-02-35 від 30.07.2024.
З метою вжиття заходів щодо погашення наявного у МПП "ЗАВАІР" податковим органом було винесено рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу №256/4-1532 від 25.05.2023, №1820/4-1532 від 12.12.2023, рішення про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу №352/3-1532 від 07.06.2023, №1961/3-1532 від 08.11.2024, №899/3-1532 від 25.04.2025, №1653/3-1532 від 01.08.2025, рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу №473/4-1532 від 22.03.2024, №1960/4-1532 від 08.11.2024, №898/3-1532 від 25.04.2025, №1603/4-1532 від 31.07.2025, які було направлено платнику податків направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Також податковий орган звернувся до банків обслуговуючих МПП "ЗАВАІР" стосовно списання з його розрахункових рахунків суму податкового боргу, проте відповідні платіжні інструкції від 21.05.2025 №2751-13-08-10 на суму 63434,55 грн, від 21.05.2025 №252-13-08-10 на суму 23247,05 грн повернуті без виконання у зв`язку з тим, що страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону (абз. 4 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування"). Платіжні інструкції від 21.05.2025 №2750-13-08-06 на суму 50015,38 грн, від 21.05.2025 №2749-13-08-06 на суму 41385,32 грн повернуті без виконання через відсутність коштів на рахунках платника.
Погашення податкового боргу МПП "ЗАВАІР" самостійно не здійснено.
Враховуючи те, що за відповідачем обліковується непогашений податковий борг, кошти, за рахунок яких можливо здійснити погашення заборгованості, відсутні, контролюючий орган звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.
Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковий борг в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Положеннями абзацу першого підпункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (підпункт 87.2 статті 87 Податкового кодексу України).
Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
Підпунктами 88.1, 88.2 статті 88 Податкового кодексу України встановлено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Відповідно до пункту 89.1 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (підпункт 89.1.1); у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підпункт 89.1.2).
Згідно пунктів 89.2, 89.3 цієї ж статті, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Пунктом 91.3 статті 91 ПК України передбачено, що податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, у податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб, здійснює підготовку документів для звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.
Так, відповідач відповідно до статті 89 ПК України прийняв рішення про опис майна у податкову заставу №178/15-32-13-08 від 04.04.2023.
На підставі вищезазначеного рішення про опис майна у податкову заставу, був складений акт опису майна МПП "ЗАВАІР" №531/15-32-13-02-34 від 30.07.2024.
Статтею 95 ПК України регламентовано порядок продажу майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Відповідно до пунктів 95.1-95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Отже, зазначеними нормами передбачена можливість продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, у разі недостатності або відсутності коштів, які перебувають у власності такого платника податків, та вжиття контролюючим органом усіх можливих заходів із стягнення податкового боргу.
Позивачем було вжито заходів щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.
Податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, приймається на підставі рішення суду.
Обов`язковими умовами, наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є:
- наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів);
- сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку;
- відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків;
- наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.
Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.04.2023 у справі №440/14765/21.
Верховний Суд у постанові від 01.10.2021 у справі №440/1449/20 зазначив, що при вирішенні вимог про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, до предмету доказування входять обставини щодо переліку усіх відкритих платником податків банківських рахунків, наявність/ відсутність на таких рахунках грошових коштів, необхідних для погашення наявної у відповідача суми податкового боргу, а також вчинення податковим органом дій щодо стягнення коштів з таких рахунків.
Як вбачається з матеріалів справи, наявність податкового боргу та його розмір відповідачем не оспорюється та підтверджується наявними у справі витягами з облікової (інтегрованої) картки підприємства та довідкою про суми заборгованості, що наявні в матеріалах справи.
В свою чергу, Головним управлінням ДПС в Одеській області вжито заходів щодо погашення податкового боргу платника шляхом стягнення коштів з рахунків у банку, обслуговуючого такого платника, проте відповідні платіжні інструкції повернуті без виконання через відсутність на рахунках платника коштів.
Погашення податкового боргу МПП "ЗАВАІР" самостійно не здійснено.
Крім того, майно підприємства передано у податкову заставу, згідно з актом опису №531/15-32-13-02-35 від 30.07.2024.
Матеріали справи містять докази направлення податкової вимоги форми «Ю» №0001619-1308-1532 від 04.04.2023, рішення про опис майна у податкову заставу №178/15-32-13-08 від 04.04.2023 та акту опису майна відповідача №531/15-32-13-02-35 від 30.07.2024 відповідачу за його податковою адресою.
Таким чином, контролюючим органом вжито всіх заходів, які повинні передувати зверненню до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.
Враховуючи те, що кошти у відповідача, на які можливо було б пред`явити стягнення, відсутні, суд дійшов висновку про доцільність застосування заходу погашення заборгованості у вигляді надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому статтею 139 КАС України, відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (65044, Одеська область, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5, код ЄДРПОУ 44069166) до Малого приватного підприємства "ЗАВАІР" (67300, Одеська область, м. Березівка, вул. Грушевського, буд. 4-А, код ЄДРПОУ 24765606) про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі – задовольнити.
Надати дозвіл Головному управлінню ДПС в Одеській області на погашення загальної суми податкового боргу за рахунок майна Малого приватного підприємства "ЗАВАІР", що перебуває у податковій заставі.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені статтями 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.