КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/6382/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі – відповідач), у якому просить:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.05.2025 №1127500005598;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 відповідно до пункту “е” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періоди роботи в Олександрійській музичній школі на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера з 02.08.1982 по 30.06.1986 та на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Ельгенській дитячій школі з 03.10.1986 по 31.12.1991 та здійснити нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, згідно з пунктом 7-1 розділу XV “Прикінцевих положень” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2022 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV).
Вказує, що після звільнення з Новопразької музичної школи Олександрійського району Кіровоградської області 30.05.2025 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до вимог пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Однак, відповідач спірним рішенням відмовив у такій виплаті, оскільки їй не були зараховані до стажу роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, періоди роботи на посаді викладача в дитячій музичній школі з 02.08.1982 по 30.06.1986 та з 03.10.1986 по 31.12.1991. 
Вважає відмову відповідача протиправною та такою, що порушує її право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, що визначені пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV, адже досягла пенсійного віку, має необхідний страховий стаж, працювала в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту “е” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, а також до моменту виходу на пенсію за віком будь-якого іншого виду пенсії не отримувала. 
З цих підстав просить позов задовольнити.

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надало суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог.
На обгрунтування заперечень зазначає, що позивач перебуває на обліку та з 09.11.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. 
Вказує, що до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, можливо врахувати роботу на посаді викладача в дитячій музичній школі лише з 02.08.1982 по 30.09.1986 та з 03.10.1986 по 31.12.1991. Отже, на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, заявниця не мала необхідних 30 років страхового стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, тому право на призначення грошової допомоги, на умовах пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону №1058-IV також відсутнє. 
Зауважує, що за матеріалами електронної пенсійної справи заявниця до управління Пенсійного фонду з питання виплати грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцевих положень” Закону Закону №1058-IV заяву та документи про підтвердження роботи на посадах і в закладах, установах державної та комунальної форми власності, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 “Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років” не надавала. 
З цих підставі просить відмовити у задоволенні позову.

04.10.2025 позивач подала суду додаткові письмові пояснення щодо відзиву відповідача на позовну заяву.
Будь-яких інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 головуючим суддею по розгляду справи №340/6382/25 визначено суддю Пасічника Ю.П.
24.09.2025 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №340/6382/25. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Розпорядженням керівника апарату суду від 16.12.2025 №328 на підставі пунктів 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, пунктів 2.3, 6.2, 11.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу у Кіровоградському окружному адміністративному суді призначено повторний автоматизований розподіл справи №340/6382/25.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.12.2025 головуючим суддею по розгляду справи №340/6382/25 визначено суддю Савонюка М.Я.
22.12.2025 ухвалою суду справу прийнято до провадження. Розгляд постановлено розпочати спочатку зі стадії розгляду справи по суті. 
14.01.2026 ухвалою суду витребувано у відповідача докази по справі.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 09.11.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV з урахуванням страхового стажу 46 років 02 місяці 29 днів.
Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 06.12.1982 позивач з 06.12.1982 по 30.09.1986 працювала викладачем по класу фортепіано та концертмейстера Олександрійської дитячої музичної школи;
- з 03.10.1986 по 22.03.1989 - викладачем по класу фортепіано та концертмейстера дитячої музичної школи відділу культури виконавчого комітету Ельгенської сільської ради народних депутатів Магаданської області;
- з 17.04.1989 по 05.02.2025 викладачем по класу фортепіано та концертмейстера Олександрійської дитячої музичної школи управління культури і туризму Олександрійської міської ради (а.с. 10-11).
Крім цього, згідно довідки Новопразької дитячої музичної школи Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №17 від 04.03.2025 у періоди з 06.11.2023 по 31.05.2024 та з 10.09.2024 по 05.02.2025 ОСОБА_1 працювала в Новопразькій дитячій музичній школі за сумісництвом на посаді концертмейстера. Згідно наказу №14 від 28.02.2025 прийнята з 01.03.2025 на посаду концертмейстера в Новопразьку дитячу музичну школу на основне місце роботи (а.с. 13). 
13.03.2025 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про уточнення періодів роботи, до якої додала копії паспорта громадянина України, картки платника податків, трудової книжки НОМЕР_1 , довідку №17 від 04.03.2025 (а.с. 70-76).
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності, було розглянуто вказану заяву позивача з доданими до неї документами.
Рішенням від 12.05.2025 №1127500005598 відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки ОСОБА_1 працює за сумісництвом в Новопразькій дитячій музичній школі Новопразької селищної ради Олександріївського району Кіровоградської області (а.с. 21).
Про прийняте рішення позивачу повідомило Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області листом №4221-4096/Л-02/8-1100/25 від 22.05.2025 (а.с. 20).
08.08.2025 позивач звернулася до відповідача із заявою про надання роз`яснення щодо невиплати їй 10 окладів, у зв`язку з виходом на пенсію як педагогічному працівнику (а.с. 95).
Листом №7148-7371/Л-02/8-1100/25 від 26.08.2025 у відповідь на вказане звернення ОСОБА_1 відповідач повідомив про відсутність підстав для виплати грошової допомоги згідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідних 30 років страхового стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки згідно з Приміткою 3 до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі — Перелік №909), робота за спеціальністю в закладах установах і на посадах, яка давала право на пенсію за вислугу років, відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсій за вислугу років до 01.01.1992. Відтак, до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років та відповідно на виплату грошової допомоги згідно із пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону, зараховуються періоди роботи в музичній школі до 31.12.1991 (а.с. 19)

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, визначено Законом №2262-ХІІ.
Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом №1058-IV.
Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком №909.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 №2145-VIII позашкільна освіта є невід`ємним складником системи освіти.
Органи місцевого самоврядування створюють умови для доступності позашкільної освіти шляхом формування, утримання та розвитку мережі закладів позашкільної освіти відповідно до освітніх, культурних, духовних потреб та запитів населення. Порядок, умови, форми та особливості здобуття позашкільної освіти визначаються спеціальним законом (ч. 6-7 ст. 14 Закону №2145-VIII).
Статтею 12 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 №1841-III (далі - Закон №1841-III) та пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 №433, передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться мистецькі школи: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо. 
Частиною 2 статті 21 Закону №1841-III визначено, що перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Права, обов`язки та соціальні гарантії для педагогічних працівників позашкільного навчального закладу визначаються Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років (ч. 4 ст. 21 Закону №1841-III). 
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги та механізм виплати цієї допомоги встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1911 "Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати" (далі - Порядок №1191).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим, постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".
Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (пункт 4 Порядку №1191).
Згідно з пунктом 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
З аналізу наведених норм законодавства суд робить висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.
Розділ 1 "Освіта" Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, встановлює, зокрема, що робота у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах на посадах учителів, логопедів, вчителів-логопедів, вчителів-дефектологів, викладачів, сурдопедагогів, тифлопедагогів, вихователів, завідуючих та інструкторів слухових кабінетів, директорів, завідуючих, їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючих навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачів філіями, їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальних педагогів (організаторів позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичних психологів, педагогів-організаторів, майстрів виробничого навчання, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи дає право на пенсію за вислугу років.
14.06.2000 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №963, якою затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників (далі - Перелік №963), відповідно до якого до посад педагогічних працівників віднесено наступні посади: вчителі, викладачі всіх спеціальностей, асистент вчителя, асистент вчителя-реабілітолога, старший викладач вищого навчального закладу I і II рівня акредитації, майстер виробничого навчання, педагог професійного навчання, старший вихователь, вихователь, асистент вихователя, соціальний педагог по роботі з дітьми з інвалідністю, логопед закладу охорони здоров`я та соціального забезпечення, методист, педагог-організатор, практичний психолог, соціальний педагог, керівник гуртка, секції, студії, інших форм гурткової роботи; концертмейстер, художній керівник, культорганізатор, акомпаніатор, екскурсовод, інструктор з туризму закладів освіти; старший вожатий, вожатий, вихователь-методист, музичний керівник, інструктор з фізкультури, інструктор з праці, інструктор слухового кабінету, фахівець (консультант) інклюзивно-ресурсного центру, старший керівник та керівник туристських груп (походу, екскурсії, експедиції) у позашкільних закладах; старший майстер у професійно-технічному навчальному закладі, перекладач-дактилолог; помічник директора з режиму, старший черговий з режиму, черговий з режиму у закладах освіти для громадян, які потребують соціальної допомоги і реабілітації.
Таким чином, аналіз наведених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що посада викладача та концертмейстера музичної школи є педагогічною посадою закладу освіти, тому наявність в особи відповідного стажу дає право на пенсію за вислугу років.
Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 30.01.2019 у справі №442/456/17, викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.
Вказані висновки відображені й у постановах Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №758/14312/16-а, від 19.02.2019 у справі №127/159/17-а, від 20.02.2019 у справі №462/5636/16-а та від 24.12.2019 у справі №462/2743/17.
Постановляючи рішення у схожих правовідносинах Верховний Суд зробив висновок, що стаж роботи викладачем та концертмейстером у дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії.
Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 06.12.1982 позивач з 06.12.1982 по 30.09.1986 працювала викладачем по класу фортепіано та концертмейстера Олександрійської дитячої музичної школи; з 03.10.1986 по 22.03.1989 - викладачем по класу фортепіано та концертмейстера дитячої музичної школи відділу культури виконавчого комітету Ельгенської сільської ради народних депутатів Магаданської області та з 17.04.1989 по 05.02.2025 - викладачем по класу фортепіано та концертмейстера Олександрійської дитячої музичної школи управління культури і туризму Олександрійської міської ради.
Відтак періоди роботи позивача з 06.12.1982 по 30.09.1986, з 03.10.1986 по 22.03.1989 та з 17.04.1989 по 09.11.2022 (дату призначення пенсії) підлягають зарахуванню до спеціального педагогічного стажу, необхідного для призначення їй допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.
Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, то суд зазначає таке. 
Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб?єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що “ефективний засіб правового захисту” у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції. Так, у постанові Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №752/18396/16-а сформульована правова позиція, що принцип диспозитивності в адміністративному процесі має своє специфічне змістовне наповнення, пов`язане з публічно-правовим характером адміністративного позову та активною участю суду в процесі розгляду адміністративних справ, тому адміністративний суд може та зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів. 
Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини стосуються відмови відповідача здійснити нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком, згідно з пунктом 7-1 розділу XV “Прикінцевих положень” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV, як педагогічному працівнику.
Разом з тим, просить визнати протиправним рішення від 12.05.2025 №1127500005598.
Як встановлено судом згідно матеріалів справи вказане рішення прийнято за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.03.2025 про перерахунок пенсії у зв`язку з уточненням періодів роботи.
Тобто рішення від 12.05.2025 №1127500005598 відповідачем не приймалося та останнє не стосується спірних правовідносин щодо визначення права позивача на отримання десяти місячних пенсій за віком. Будь-які обгрунтування протиправності такого рішення з посиланням на відповідні докази у позовній заяві відсутні, тому суд не вбачає підстав для його скасування та задоволення позовних вимог у цій частині.
Натомість стосовно підстав невиплати їй грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій у зв`язку з виходом на пенсію як педагогічному працівнику позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою від 08.08.2025. Зміст поданої заяви дозволяє встановити дійсні наміри особи отримати вказану грошову допомогу з урахуванням наявності необхідних умов.
За результатами розгляду такого звернення відповідач листом №7148-7371/Л-02/8-1100/25 від 26.08.2025 повідомив про відсутність підстав для виплати грошової допомоги згідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідних 30 років страхового стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки робота за спеціальністю в закладах установах і на посадах, яка давала право на пенсію за вислугу років, відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсій за вислугу років до 01.01.1992.
Так, Верховний Суд у постанові від 27.11.2019 у справі №748/696/17 вказав, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є зміст заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, важливим є також долучення позивачем до заяви документів. На цій підставі Суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність органу пенсійного фонду і вказав, що відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).
Зважаючи на встановлені обставини досягнення позивачем віку 60 років, призначення їй пенсії за віком вперше, а також наявність спеціального стажу роботи у закладах освіти тривалістю понад 30 років, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не вжило належних заходів та не вчинило достатніх владно-управлінських дій з метою перевірки і надання правової оцінки наявності чи відсутності у позивача необхідно стажу, який дає право на призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.
Враховуючи викладене, суд вбачає достатність підстав для задоволення позовних вимог у спосіб визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо вжиття заходів по нарахуванню та виплаті позивачу грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2025 щодо нарахування та виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та вирішити питання з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі — КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України). 
Оскільки позов задоволено частково, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії — задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо вжиття заходів по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2025 щодо нарахування та виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та вирішити питання з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ: 20632802, вулиця Соборна, 7а, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 лютого 2026 року.
Повне найменування учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ: 20632802, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009).

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК