ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА

Справа № 646/2545/25 
№ провадження 2/646/1182/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року      місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі 
головуючої судді Іщенко О. В., 
секретар судового засідання Петренко А. О.,
учасники справи: 
представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчук С. В.,
відповідач ОСОБА_1 ,
представник відповідача Мунтяну І. І.,

розглянувши відповідно до приписів частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позицій позивача та відповідача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі 
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» в особі представника Пархомчука С. В. до ОСОБА_1 з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 1985664 від 02 червня 2021 року у розмірі 3 180,00 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у сумі 1 000,00 гривень та простроченої заборгованості за процентами у сумі 2 180,00 гривень.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1698306 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи кредитний договір, ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився з усіма умовами, повністю їх розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

Відповідно до пункту 1.2. вказаного вище договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на таких умовах: сума виданого кредиту - 2 000,00 гривень, дата надання кредиту - 18 березня 2021 року, строк кредиту - 115 днів, валюту кредиту - UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процентна ставка - 1,90 % в день.

24 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1698306 від 18 березня 2021 року.

Відповідач станом на 13 січня 2025 року має заборгованість у розмірі 6 550,00 гривень, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 2 000,00 гривень та простроченої заборгованості за процентами у розмірі 4 550,00 гривень.

Ураховуючи викладене вище та керуючись статтями 15, 16, 524-526, 533, 536, 610, 611, 625, 629, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1985664 від 02 червня 2021 року у розмірі 3 180,00 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 1 000,00 гривень та простроченої заборгованості за процентами - 2 180,00 гривень.

Окрім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні.

30 травня 2025 року засобами системи «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи позовної заяви у новій редакції. 

У поданій новій редакції позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1698306 від 18 березня 2021 року у розмірі 6 550,00 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2 000,00 гривень, простроченої заборгованості за процентами - 4 550,00 гривень.

30 липня 2025 року засобами системи «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи.

В обгрунтування заяви зазначено, що у позовній заяві позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи - 12 922,40 гривень, які складаються із: судового збору у розмірі 2 422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 гривень.

Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги під час розгляду справи № 646/2545/25 становить 10 500,00 гривень, що підтверджується актом про приймання правової допомоги від 28 липня 2025 року та квитанцією про оплату зазначеної правової допомоги від 28 липня 2025 року.

Ураховуючи викладене вище, представник позивача просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 гривень.

01 серпня 2025 року на офіційну електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій останній просив відкласти судове засідання на інші дату та час, а також надати йому час для підготовки правової позиції.

18 серпня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мунтяну І. І. надійшла заява про вступ у справу як представника.

У судове засідання 02 березня 2026 року представник позивача не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином; у матеріалах справи наявне прохання про розгляд справи без його участі.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Відзив на позовну заяву не надходив.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
18 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 1698306 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Відповідно до пункту 1.2. договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати обов`язки, передбачені договором.
Згідно із пунктом 1.3. договору строк кредиту - 30 днів. Дата повернення кредиту вказується у графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених у розділі 4 цього договору.
За змістом пункту 1.4. договору тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.3. цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до пункту 4.1. договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до пункту 4.2. договору. Знижена процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується відповідно до наступних умов.
Якщо клієнт у межах строку, визначеного в пункті 1.3. договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (дати пролонгації), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного у пункті 1.3. договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Відповідно до пункту 2.1. договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.
У додатку № 1 до договору № 1698306 про надання коштів на умовах споживчого кредиту погоджено графік платежів.
Окрім того, 18 березня 2021 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту.
Зі змісту вказаного вище документа встановлено, що основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є: тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту - 2 000,00 гривень; строк кредитування - 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору; мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби.
У якості інформації щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача зазначено таке: стандартна процентна ставка, відсотків річних (застосовується у межах строку кредиту та продовженого строку, в період пролонгації та автопролонгації) - 693,50 % річних, або 1,90 % в день; знижена процентна ставка, відсотків річних (застосовується протягом початкового строку кредиту, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема, протягом строку кредиту (+3 дні) здійснено повне погашення заборгованості або пролонгацію строку кредиту) - 693,50 % річних, або 1,90 % в день; тип процентної ставки - фіксована.
Інформація, наведена у паспорті споживчого кредиту, зберігає чинність та є актуальною до 31.03.2021.
Як зазначає позивач, договір № 1698306 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18 березня 2021 року та додаток № 1 до нього були підписані ОСОБА_1 у електронній формі за допомогою електронного ідентифікатора, відправленого на його мобільний номер телефону.
На підтвердження цього факту до матеріалів позовної заяви додано довідку, складену уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», згідно із якою ОСОБА_1 , з яким укладено договір № 1698306 від 18 березня 2021 року, був ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Х735», відправленого 2021-03-18 19:38:20 на номер телефону - НОМЕР_2 .
Судом встановлено, що у договорі № 1698306 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18 березня 2021 року у графі «КЛІЄНТ» зазначені персональні дані ОСОБА_1 та одноразовий ідентифікатор, за допомогою якого останнім було підписано договір - Х735, а у додатку № 1 до вказаного договору та паспорті споживчого кредиту - одноразовий ідентифікатор - Х735.
У якості підтвердження перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 2 000,00 гривень на виконання умов, укладеного між ними договору № 1698306 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, до матеріалів позовної заяви додано довідку, складену уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення».
Як убачається зі змісту вказаної вище довідки, відповідно до умов, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12 березня 2019 року, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 18.03.2021 19:41:20 на суму 2 000,00 гривень, маска картки НОМЕР_3 , номер транзакції в системі іРау.ua - 83496003, призначення платежу: зарахування 2000 грн на карту НОМЕР_3 .
24 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001.
Відповідно до пункту 6.2.3. договору права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору та виконання фактором вимог пункту 7.2. договору.
Як зазначено у пункті 7.2. договору, фактор здійснює оплату шляхом: перерахування суми, що вказана у пункті 7.1. цього договору, на вказаний у реквізитах до цього договору рахунок, протягом 5 робочих днів з дати підписання сторонами цього договору.
Згідно із пунктом 7.1. договору в якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги, фактор сплачує клієнту плату (ціна продажу) в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 2 770 911,15 гривень без ПДВ.
На виконання умов договору факторингу № 02-24122001 від 24 грудня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» було сплачено визначену ціну продажу у розмірі 2 770 911,15 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 453 від 28 грудня 2021 року, платіжною інструкцією № 1696 від 24 грудня 2021 року та платіжною інструкцією № 1697 від 28 грудня 2021 року.
Як убачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-2412201 від 24 грудня 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 1698306 від 18 березня 2021 року на загальну суму 6 550,00 гривень, яка складається з: залишку по тілу кредиту - 2 000,00 гривень та залишку по відсотках - 4 550,00 гривень.
Згідно із складеною позивачем випискою з особового рахунку за кредитним договором № 1698306, станом на 10 січня 2025 року (включно) загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 1698306 від 18 березня 2021 року становить 6 550,00 гривень та складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 2 000,00 гривень, простроченої заборгованості за процентами у розмірі 4 550,00 гривень.
Отже, як убачається з наведених вище обставин справи, спірні правовідносини виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», яке набуло право вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», як кредитодавцем, та фізичною особою ОСОБА_1 - споживачем фінансових послуг.
Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються учасниками цивільної справи.
Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною другою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно із частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
24 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, яким передбачено відступлення права грошової вимоги від первісного кредитора до фактора.
Відповідно до пункту 6.2.3. договору права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору та виконання фактором вимог пункту 7.2. договору.
Як встановлено судом, зазначений обов`язок фактором виконано належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями № 453 від 28 грудня 2021 року, № 1696 від 24 грудня 2021 року та № 1697 від 28 грудня 2021 року, які свідчать про перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» грошових коштів у загальному розмірі 2 770 911,15 гривень на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» у строки та у порядку, визначені договором.
Отже, наявні у матеріалах справи докази підтверджують факт виконання фактором істотної умови договору, з якою сторони прямо пов`язали момент переходу прав вимоги.
Окрім того, з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24 грудня 2021 року убачається, що до переліку переданих прав вимоги включено, зокрема, право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 1698306 від 18 березня 2021 року на загальну суму 6 550,00 гривень, що складається із заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками.
Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1698306 від 18 березня 2021 року.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із змістом статей 626 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із приписами частин першої та третьої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Згідно із приписами частин першої, четвертої, п`ятої та сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору.
У разі укладення договору про споживчий кредит на умовах кредитування рахунку в ньому має бути передбачено, що кредитодавець має право вимагати повністю повернути суму кредиту в будь-який час із визначенням строку попередження споживача про таку вимогу.
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно із приписами статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до пунктів 5) та 6) частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частин третьої та шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частин першої - третьої статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Позивач, пред`являючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 1698306 від 18 березня 2021 року у розмірі 6 550,00 гривень, обгрунтував право вимоги до відповідача тим, що між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», було укладено кредитний договір, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на його номер телефона.
Судом встановлено, що згідно із довідкою, складеною уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», Демченко Д. В., з яким укладено договір № 1698306 від 18 березня 2021 року був ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» за допомогою одноразового ідентифікатора «Х735», відправленого 2021-03-18 19:38:20 на номер телефона НОМЕР_2 .
Як убачається з матеріалів справи, договір № 1698306 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18 березня 2021 року, додаток № 1 до нього та паспорт споживчого кредиту містять відомості про те, що зазначені документи були підписані ОСОБА_1 у електронній формі шляхом використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «Х735», надісланим на номер телефона НОМЕР_2 .
Суд зазначає, що інформація про те, що номер телефона НОМЕР_2 , на який позичальником було надіслано одноразовий ідентифікатор з метою підписання кредитного договору, дійсно належить ОСОБА_1 , відсутня.
Тому, зазначені вище документи не можуть уважатись такими, що підписані саме відповідачем у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 2.1. договору № 1698306 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18 березня 2021 року кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.
Суд критично оцінює наданий позивачем доказ у підтвердження перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 у формі довідки, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення», за змістом якої операція з перерахування 18.03.2021 19:41:20 грошових коштів у сумі 2 000,00 гривень на картку з маскою НОМЕР_3 була успішною.
Інформація від банківської установи, що платіжна картка № НОМЕР_3 дійсно була емітована на ім`я ОСОБА_1 ; що операція із зарахування грошових коштів у сумі 2 000,00 гривень на зазначену картку була успішною; що номер телефону НОМЕР_2 є фінансовим номером телефону за картковим рахунком № НОМЕР_3 та знаходився в анкетних даних банківської установи стосовно ОСОБА_1 тощо в матеріалах справи відсутня.
У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 22.04.2024 року у справі № 559/1622/19 зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Матеріали справи не містять виписки за картковому рахунку ОСОБА_1 , що сформована банківською установою, отже, інформація про те, що йому було перераховано відповідну суму кредитних коштів, що він користувався ними, зокрема, розраховувався за товари, знімав готівку в банкоматі тощо, відсутня.
Таким чином, належних та допустимих доказів в підтвердження підписання саме ОСОБА_1 договору № 1698306 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18 березня 2021 року, отримання ним кредитних коштів у зазначеному позивачем розмірі, отже, наявності заборгованості за простроченим тілом кредиту, матеріали справи не містять.
Стосовно обгрунтування позивачем наявності заборгованості за простроченими відсотками суд зазначає таке.
Оскільки суд уважає недоведеними у встановлений законом спосіб підписання саме відповідачем договору № 1698306 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18 березня 2021 року, перерахування та отримання ним кредитних коштів у зазначеному позивачем розмірі, то, відповідно, і право на отримання відсотків за користування кредитними коштами у позивача не виникло.
Окрім того, суд зазначає, що у якості доказу наявності заборгованості за договором № 1698306 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18 березня 2021 року позивачем надано виписку з особового рахунку за кредитним договором № 1698306 ПІБ: ОСОБА_1 , оформлену безпосередньо Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» у довільній формі та яка по суті є відтворенням позовних вимог позивача.
Розрахунку заборгованості, зокрема, за простроченими відсотками по кредитному договору, із зазначенням періоду та розміру їх нарахування, позивачем суду надано не було.
Відповідно до частин першої та другої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 569/15311/21 зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.
Отже, ураховуючи наведене вище, оцінивши надані позивачем докази та встановлені відповідно ним обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі, сплачені позивачем судові витрати по справі залишаються за ним.
Керуючись статтями 2, 76, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1698306 від 18 березня 2021 року у розмірі 6 550,00 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2 000,00 гривень, простроченої заборгованості за процентами - 4 550,00 гривень - відмовити повністю.
Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 11 березня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», ЄДРПОУ: 42228158, адреса: вулиця Курилівська, будинок 82, офіс 7, місто Київ, 04080; номер телефона: +380956947419;
Представник позивача: Пархомчук Сергій Валерійович, РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ; номер телефона: НОМЕР_5 , email: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ; номер телефона: НОМЕР_2 , email: ІНФОРМАЦІЯ_3 
Суддя О. В. Іщенко