Справа № 185/580/26
1-кп/185/956/26 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 , 

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026046370000008 від 07 січня 2026 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юр`ївка, Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю: 
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 
потерпілого - ОСОБА_5 

В С Т А Н О В И В:

1. Виклад фактичних обставин кримінального проступку.
04.01.2026 ОСОБА_3 приблизно о 23 год. 15 хв. перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_5 .
Далі ОСОБА_3 , діючи умисно, на ґрунті тривалих неприязних відносин, наніс 2 удари головою в область лівого ока ОСОБА_5 . Далі завдав 6 ударів кулаком правої руки по лівій частині тулуба ОСОБА_5 . У подальшому ОСОБА_3 наніс 1 удар долонею в область шиї ОСОБА_5 , далі обхопив ОСОБА_5 руками за шию та штовхнув на ліжко.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 
2.Правова кваліфікація дій обвинуваченого.
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
3. Правова позиція сторони обвинувачення. 
Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті. Прокурор вважає доведеним те, що обвинувачений вчинив інкримінований проступок.
Вважає, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів, які доводять пред`явлене обвинувачення для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині та кваліфікації дій саме за ч. 1 ст. 125 КК України.
4.Правова позиція сторони захисту.?
Обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав частково та показав, що він прийшов до квартири, бо він і ОСОБА_6 (дружина потерпілого) почули стук зверху. Коли зайшли до квартири, потерпілий почав його провокувати, у відповідь обвинувачений його штовхнув і може вдарив головою. Також захопив його за шию рукою. Коли прийшов до потерпілого в квартиру, то тілесних ушкоджень в потерпілого не бачив.
5.Досліджені докази.
Потерпілий ОСОБА_5 показав, що він ліг спати, зайшла в квартиру його жінка, сказала, що почула стук. Потерпілий вийшов, а в коридорі стояв обвинувачений. Далі між ними виник конфлікт та обвинувачений його вдарив кілька разів головою в обличчя та по корпусу завдав пару ударів рукою. Також завдав удару в шию. В той же день він звернувся до лікарні. Його дружина зараз проживає з обвинуваченим.
Досліджено дані рапорту поліцейського про подання потерпілим заяви про вчинення щодо нього ОСОБА_3 кримінального правопорушення.
Відповідно до висновку експерта № 10 від 08 січня 2026 року в потерпілого виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на верхній повіці лівого ока з переходом на нижню повіку та дугу лівої виличної кістки зліва в проекції 4 міжребер?я по передньо-паховій лінії на передній поверхні лівого плеча у верхній третині, на передній поверхні лівого плечового суглобу, саден на бічній поверхні шиї зліва в середній третині, які утворились від дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв за ударним механізмом та по дотичній з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Малоймовірно їх спричинення внаслідок власноручно або при падінні з висоти власного зросту. Спричинено не менше трьох травмуючих дій.
Також досліджено протокол слідчого експерименту за участі потерпілого від 07 січня 2026 року, в ході якого потерпілий на відеозапис показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим.
За висновком СМЕ№12-д від 09 січня 2026 року експерт зазначив, що механізм, який вказав потерпілий на слідчому експерименті, не суперечить механізму утворення виявлених тілесних ушкоджень.
Також досліджено речовий доказ - фотографію потерпілого, на якій зафіксовано тілесні ушкодження у потерпілого на обличчі.
Досліджено протокол огляду місця події, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема зафіксована обстановка в кімнатах та в коридорі, наявність ліжка та коридора.
Також досліджено речовий доказ у вигляді відеозапису з подіями за 04 січня 2026 року, який надав потерпілий. З відеозапису слідує, що до потерпілого в квартиру в коридор зайшов обвинувачений, та між ним та потерпілим зав`язався конфлікт, який переріс в штовханину. Фрагментно зафіксовані рухи рук обвинуваченого, які дають суду підстави зробити висновок про те, що це замахи як при ударах.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме ним за викладених обставин спричинено легкі тілесні ушкодження потерпілому. Обговорюючи питання наявності умислу, суд вважає, що має місце умисне спричинення легкого тілесного ушкодження. Мотивами таких дій є стосунки між ним та дружиною потерпілого.
6. Оцінка доказів.
Суд, оцінюючи докази в їх сукупності, визнає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми.
Показання потерпілого є послідовними та узгоджуються з іншими доказами. Він підтвердив факт конфлікту та нанесення йому ударів обвинуваченим. Часткове визнання вини ОСОБА_3 підтверджує сам факт застосування фізичного насильства.
Висновок судово-медичної експертизи підтверджує наявність у потерпілого легких тілесних ушкоджень, їх локалізацію та механізм утворення, а також вказує на малоймовірність їх самоспричинення або виникнення внаслідок падіння. Дані слідчого експерименту узгоджуються також з висновком додаткової експертизи.
Відеозапис та фотознімки підтверджують факт конфлікту та наявність тілесних ушкоджень, а протокол огляду місця події — обстановку, за якої відбувались події. Рапорт поліцейського свідчить про своєчасне звернення потерпілого та надання ним заяви про кримінальне правопорушення.
Доводи захисту про провокацію зі сторони потерпілого не спростовують факту вчинення насильницьких дій.
Хоча обвинувачений не розраховував на конкретний ступінь тяжкості (чи це буде синець, чи легке ушкодження з короткочасним розладом здоров`я), він свідомо допускав будь-який із цих наслідків, тому несе відповідальність за наслідки, які фактично були заподіяні.
Таким чином, сукупність доказів доводить, що ОСОБА_3 умисно спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження, а його вина доведена поза розумним сумнівом. 
7.Мотиви визнання обвинувачення обґрунтованим.
Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до кримінального проступку.
Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером.
Пом`якшуючих та обтяжуючих обставин не виявлено.
Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення та потерпілого, обоє прохали про штраф, пом`якшуючу та обтяжуючі обставини, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу. Саме таке покарання відповідатиме суспільній небезпечності діяння та особі обвинуваченого.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирається.
Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України. 
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 н.м.г., що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати. 

Речові докази:
-диск з відеозаписом та фото зберігати в матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку. 

Суддя            ОСОБА_1