Справа № 560/6470/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

15 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
- від 20.02.2025 №0037612407, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на доходи фізичних осіб на 2193189,60 грн;
- від 20.02.2025 №0037622407, яким збільшено суму грошового зобов`язання за військовим збором на 182765,80 грн;
- від 20.11.2024 № 0290862406, яким застосовано штрафні санкції в сумі 340,00 грн за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на переконання позивача, висновки контролюючого органу про отримання ним доходу у вигляді списаної (анульованої) заборгованості за кредитом є безпідставними та такими, що ґрунтуються на припущеннях, оскільки відповідні обставини не були належним чином підтверджені під час проведення перевірки.
Зокрема, позивач зазначає, що контролюючим органом не надано жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про отримання ним кредитних коштів або про направлення банком повідомлення про анулювання (прощення) боргу.
Позивач акцентує увагу на тому, що особисто не укладав жодних кредитних договорів із банком та не отримував кредитних коштів. При цьому посилається на судове рішення у господарській справі про банкрутство, яким установлено, що кредит було отримано Приватним підприємством "Ваш Дім", а не безпосередньо позивачем як фізичною особою. На думку позивача, зазначені обставини контролюючим органом залишено поза увагою.
Також позивач зазначає, що відповідно до положень Податкового кодексу України обов`язок фізичної особи щодо нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб у разі отримання доходу у вигляді анульованої (прощеної) заборгованості виникає лише за умови належного повідомлення боржника кредитором про прощення боргу. В іншому випадку обов`язки податкового агента покладаються на кредитора. Позивач стверджує, що не отримував у встановленому порядку повідомлення банку про списання боргу, а відтак у нього не виникало обов`язку щодо самостійного нарахування та сплати відповідного податку.
Крім того, позивач посилається на пропуск контролюючим органом строку давності для визначення грошових зобов`язань. Зазначає, що списання заборгованості, яке контролюючий орган вважає підставою для нарахування податкових зобов`язань, відбулося у 2020 році, тоді як перевірку проведено у 2024 році.

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2026 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області задоволено частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.09.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі №560/6470/25 скасовано, а вказану справу направлено на новий розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2026 головуючим суддею визначено Драновського Я.В..

Ухвалою суду від 19.02.2026 суддя Драновський Я.В. прийняв до свого провадження адміністративну справу №560/10788/24 та призначив підготовче засідання.

Ухвалою суду від 18.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що відповідно до підпункту 164.2.7 пункту 164.2 статті 164 ПК України об`єктом оподаткування є сума заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує визначений законом розмір. При цьому, зазначена норма не передбачає обов`язку кредитора повідомляти боржника про списання такої заборгованості, а покладає на платника податку обов`язок самостійно задекларувати та сплатити податок із такого доходу.
Наголошує, що акт перевірки та спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються саме на положеннях підпункту 164.2.7 пункту 164.2 статті 164 ПК України.
Зазначає, що поняття "анульований (прощений) борг" не є тотожним поняттю "списання заборгованості, за якою минув строк позовної давності", а тому застосування до спірних правовідносин положень абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є помилковим.
Окремо відповідач наголошує, що підпункт 164.2.7 пункту 164.2 статті 164 ПК України охоплює всю суму заборгованості, за якою минув строк позовної давності, включно з основною сумою боргу, процентами, комісіями та штрафними санкціями, а тому база оподаткування визначається із загальної суми списаної заборгованості.

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позові вимоги, вказує на обґрунтованість позовних вимог та безпідставність тверджень відповідача. 

В судовому засіданні представник позивача повні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке. 

Головне управління ДПС у Хмельницькій області провело документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань повноти нарахування податків і зборів від отриманого доходу у вигляді списання заборгованості, за якою минув строк позовної давності, за 2020 рік.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 08.10.2024 № 21842/22-01-24-06/2501811055, встановлено порушення:
- підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 ПК України, в результаті чого не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2020 рік;
- підпункту 164.2.7 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1. статті 167, пунктів 179.1, 179.2, 179.7 статті 179 ПК України, в результаті чого занижено та не сплачено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2020 рік у сумі 2 193 189,60 грн;
- підпункту 164.2.7 пункту 164.2 статті 164, підпунктів 1.2, 1.4, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, в результаті чого занижено та не сплачено суму грошового зобов`язання з військового збору за 2020 рік у сумі 182 765,80 грн.
Головне управління ДПС у Хмельницькій області на підставі висновків вказаного акта перевірки прийняло податкові повідомлення-рішення:
- від 14.11.2024 №0285252406, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на доходи фізичних осіб на 2 741 487,00 грн (основний платіж 2 193 189,60 грн, штрафні санкції 548 297,40 грн);
- від 15.11.2024 №0287212406, яким збільшено суму грошового зобов`язання за військовим збором на 228 457,25 грн (основний платіж - 182 765,80 грн, штрафні санкції - 45 691,45 грн);
- від 20.11.2024 № 0290862406, яким застосовано штрафні санкції в сумі 340,00 грн.
Рішенням Державної податкової служби України від 07.02.2025 №3734/6/99-00-06-01-02-06 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 02.12.2024 скасовано податкові повідомлення-рішення від 20.11.2024 №0290862406, від 14.11.2024 №0285252406 в частині застосування штрафної санкції у розмірі 548 297,40 грн, від 15.11.2024 №0287212406 в частині штрафної санкції у розмірі 45 691,45 грн, а в інших частинах зазначені податкові повідомлення-рішення - залишено без змін.
Зважаючи на зазначене рішення, Головне управління ДПС у Хмельницькій області прийняло нові податкові повідомлення-рішення:
- від 20.02.2025 №0037612407, яким збільшено суму грошового зобов`язання на 2193189,60 грн за податком на доходи фізичних осіб (основний платіж 2 193 189,60 грн);
- від 20.02.2025 №0037622407, яким збільшено суму грошового зобов`язання на 182765,80 за військовим збором.
Не погодившись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Підпунктом 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (далі - ПК України) визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Згідно з підпунктом 19-1.1.4, пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.
Способом здійснення податкового контролю є перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пункт 75.1 статті 75 ПК України визначає, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до наявної в податкового органу податкової інформації, платник податків фізична особа ОСОБА_1 протягом перевіряємого періоду отримав доходи, які згідно з Податковим кодексом України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи та сплаті податку на доходи фізичних осіб і військового збору.
Пунктом 163.1 ст. 163 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи – доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Згідно п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, а саме: будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Відповідно п.п.164.2.7, п.164.2, ст.164 ПК України базою оподаткування є дохід: сума заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, крім сум податкової заборгованості, за якими минув строк позовної давності згідно з розділом II цього Кодексу, що встановлює порядок стягнення заборгованості з податків, зборів і погашення податкового боргу. Фізична особа самостійно сплачує податок з таких доходів та зазначає їх у річній податковій декларації.
Прожитковий мінімум станом на 01.01.2020 року становив – 2027,00 грн (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII), відповідно, 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року становить 1013,50 грн (2027,00 грн * 50%). Таким чином, у випадку перевищення зазначеної суми, сума заборгованості вважається доходом та підлягає оподаткуванню.
Згідно ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органу ДПС використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України, банків, інших фінансових установ, від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, за наслідками податкового контролю, а також інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства, зокрема, відомості декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та/або добровільно чи за запитом надана органу ДПС в установленому законом порядку. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи ДПС завдань та функцій.
Положення підпунктів 83.1.1, 83.1.2, 83.1.6 п. 83.1 ст. 83 ПК Кодексу передбачають, що матеріалами, які є підставами для висновків під час проведення перевірок є документи, визначені Кодексом, податкова інформація та інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи ДПС.
ГУ ДПС у Хмельницькій області проведено аналіз податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за формою 4-ДФ та встановлено, що в 2020 році АТ "СЕНС БАНК" (код ЄДРПОУ 23494714) відображено виплату суми доходів за ознакою 107 "сума списаної заборгованості, за якою минув строк позовної давності" громадянину ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дохід у розмірі 12 184 386,64 гривень в IV кварталі 2020.
Згідно з інформацією Центральної бази ДПС України, в період з 01.10.2020 по 31.12.2020 року, платник податків – фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в IV кварталі 2020 року отримав дохід від АТ "СЕНС БАНК", у вигляді списання суми заборгованості, за якою минув строк позовної давності, в розмірі 12184386,64 грн (дванадцять мільйонів сто вісімдесят чотири тисячі триста вісімдесят шість гривень 64 копійки), з яких не сплачено податок (підтверджується відповіддю на запит 2201-2024-0001345 від 19.09.2024 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2023 року).
Крім того, ОСОБА_1 в Славутській ДПІ 10 вересня 2024 року було надано довідку з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (надано позивачем до позовної заяви).
Отже, фізична особа ОСОБА_1 , у 2020 році отримав дохід у вигляді списання суми заборгованості платника податку, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року.
Враховуючи зазначене, ГУ ДПС у Хмельницькій області, ОСОБА_1 було направлено лист – запрошення до декларування №9057/6/22-01-24-06 від 06.08.2021, та повторний лист запрошення №11546/6/22-01-24-10 від 24.07.2024. Однак, платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2020 рік, станом на 02.10.2024 року, не подано.
Суд також зазначає, що у відповідь на запит ГУ ДПС у Хмельницькій області №9477/6/22-01-24-06 від 16.08.2021, АТ "СЕНС БАНК" надав відповідь, вхідний лист №43892/6 від 10.09.2024, якою повідомив, що запитувана інформація, щодо списання банком ОСОБА_1 заборгованості за якою минув строк позовної давності, містить банківську таємницю.
ГУ ДПС у Хмельницькій області повторно звернулось до АТ "СЕНС БАНК" із запитом №18466/6/22-01-24-07 від 17.12.2024. У відповіді (вхідний лист №15767/6 від 04.03.2025, прийнята через інформаційно-комунікаційну систему "Управління документами", підписано електронно-цифровим підписом) АТ "СЕНС БАНК" повідомив, що: "нарахування та виплата доходів на користь фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зумовлена проведенням АТ "СЕНС БАНК" у 2020 році операцій списання даній фізичній особі суми боргу за фінансовим кредитом, за якою минув строк позовної давності, що відповідає вимогам підпункту 164.2.7 пункту 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (далі ПКУ). Крім того, п. 164.2.7 ПКУ не містить вимоги щодо повідомлення кредитором боржника про списання боргу за яким минув строку позовної давності.
Інформацію щодо нарахованих/виплачених на користь фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) доходів у вигляді боргу за фінансовим кредитом, за яким минув строк позовної давності, включено банком у податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2020 року, код ознаки доходу "107"".
Таким чином, у відповідності до положень саме пп. 164.2.7 п. 164.2 ст. 164 ПК України та отримання доходу у вигляді заборгованості, за якою минув строк позовної давності, у позивача виник обов`язок задекларувати відповідний дохід та сплатити податок на доходи фізичних осіб і військовий збір. 
Натомість, позивач у своїх процесуальних документах безпідставно покликається на абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, який встановлює інший вид доходу як базу оподаткування, а саме дохід у вигляді додаткового блага основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням до закінчення строку позовної давності.
Однак, правова природа доходу, визначеного підпунктом 164.2.7 пункту 164.2 статті 164 ПК України, є відмінною від доходу, передбаченого підпунктом "д" підпункту 164.2.17 цього ж пункту.
Однією із обов`язкових умов для застосування положень пп. "д" п. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України є анулювання (прощення) кредитором основної суми боргу (кредиту) платнику податків до закінчення строку позовної давності. В свою чергу, сплив означеного строку перетворює суму заборгованості платника податків перед кредитором на безнадійну (пп. "а" пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України), з огляду на що законодавець відносить таку суму заборгованості до оподатковуваного доходу платника податків вже на підставі іншої норми – підпункту 164.2.7 пункту 164.2 статті 164 ПК України.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду 08.04.2025 у справі №280/9920/21.
Таким чином, підпункт 164.2.7 пункту 164.2 статті 164 ПК України пов`язує виникнення об`єкта оподаткування з фактом спливу строку позовної давності за заборгованістю, незалежно від волевиявлення кредитора, тоді як підпункт 164.2.17 ПК України передбачає оподаткування доходу у разі прощення (анулювання) боргу кредитором за його самостійним рішенням до закінчення строку позовної давності.
Суд звертає увагу на те, що пп. 164.2.7 п. 164.2 ст. 164 ПК України не передбачає ані прийняття кредитором спеціального рішення, ані обов`язку повідомлення боржника, оскільки об`єкт оподаткування виникає внаслідок юридичного факту спливу строку позовної давності за заборгованістю, з цих підстав суд критично оцінює твердження позивача про те, що банк повинен був письмо повідомити його щодо списання заборгованості.
Щодо тверджень позивача про необґрунтованість суми списаної заборгованості, то суд зазначає, що пп.164.2.7 п. 164.2 ст. 164 ПК України стосується всієї суми заборгованості, а не виключно основної суми боргу, тобто списанню підлягають і тіло кредиту, і проценти, нараховані за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеня).
Зазначене підтверджується також положеннями пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 ПК України, що встановлюють доходи, які не включають до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.
Зокрема, дана норма передбачає, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такий дохід:
- основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;
- сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності;
- основна сума боргу (кредиту) платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
Таким чином, оскільки сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), списаних кредитором за фінансовим кредитом, за яким минув строк позовної давності не є винятком згідно пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 ПК України, отже такий дохід також включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку разом із основною сумою боргу (кредиту).
У постанові Верховного Суду від 29 січня 2026 року у цій справі колегія суддів зазначила, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують саме факт списання безнадійної заборгованості, адже це має істотне значення для правильного вирішення спору, оскільки може свідчити про характер припинення зобов`язання та, відповідно, про наявність чи відсутність у позивача доходу у розумінні податкового законодавства.
Зважаючи на це, судом були витребувані необхідні документи та на виконання ухвали суду АТ "СЕНС БАНК" надав відповідні докази отримання ОСОБА_1 кредиту (кредитні договори та виписки по рахункам), а також було повідомлено, що заборгованість по даним договорам була списана банком у грудні 2020 року, у зв`язку із прийняттям ухвали Господарським судом Хмельницької області 16.12.2014 у справі №4/5025/679/11 (у справі про банкрутство). 
Отже, питання суми списаної заборгованості повинне вирішуватись виключно між боржником ( ОСОБА_1 ) та кредитором (АТ "СЕНС БАНК"), оскільки податковий орган не здійснює самостійно нарахування доходу платнику і не зобов`язаний перевіряти складові такого доходу.
Таким чином, питання дотримання спеціальної процедури (прийняття рішення про прощення боргу, належного повідомлення боржника, визначення обсягу доходу як виключно основної суми боргу тощо) можуть поставати лише за умови встановлення, що саме підпункт "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України.
Разом з тим, до спірних правовідносин підлягає застосування саме підпункт 164.2.7 пункту 164.2 статті 164 ПК України, а не як помилково зазначає позивач - підпункт "д" підпункту 164.2.17 цього ж пункту.
Таким чином, враховуючи вищевикладені встановлені обставини, на підставі наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, у свою чергу, позивач не спростував висновки, викладені у акті перевірки та неправомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні від 20.10.2011 року у справі "Рисовський проти України" (п.70, п.71) Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. Суд зазначив, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Згідно частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, у свою чергу довів, що діяв у межах закону при прийнятті оскаржуваних рішень, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, отже приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, а тому такі рішення є правомірними та не підлягають скасуванню, у зв`язку із чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22 квітня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29001 , код ЄДРПОУ - 44070171) 	

Головуючий суддя 		Я.В. Драновський