УХВАЛА

09 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №440/1013/25
адміністративне провадження №К/990/7588/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Желєзного І. В.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2026 року
у справі № 440/1013/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просив:
- визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо обчислення та виплати йому грошового забезпечення з 25.02.2022 по 31.12.2022, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022;
- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 грошового забезпечення з 25.02.2022 по 31.12.2022, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 01.01.2023 по 09.05.2023, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023;
- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2023 по 09.05.2023, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та провести їх виплату за вирахуванням виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 09.05.2023 включно у фіксованій величині 4087,92 грн на місяць відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4087,92 грн на місяць за період з 25.02.2022 по 09.05.2023 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з відрахуванням військового збору та податку з доходів фізичних осіб, сума якого компенсується відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року від 07 березня позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних та додаткових відпусток як учаснику бойових дій, грошової допомоги при звільненні за період з 25.02.2022 по 09.05.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних та додаткових відпусток як учаснику бойових дій, грошової допомоги при звільненні за період з 25.02.2022 по 09.05.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
В решті вимог - позов залишено без задоволення.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2026 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 в справі № 440/1013/25 - скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Ухвалено в цій частині постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 31.12.2022 включно у фіксованій величині 4087,92 грн. на місяць, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4087,92 грн. на місяць за період з 25.02.2022 по 31.12.2022 включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з відрахуванням військового збору та податку з доходів фізичних осіб, сума якого компенсується відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 у справі № 440/1013/25 залишено без змін.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2026 року касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху з установленням скаржнику строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції касаційної скарги в новій редакції із зазначенням вимог особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; касаційної скарги в новій редакції із обґрунтуванням наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України; документу про сплату судового збору в розмірі 1937 грн 92 коп.
На виконання цієї ухвали та в межах встановленого у ній строку, скаржник направив до суду клопотання про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.
В обґрунтування відповідач зазначає, що військова частина фінансується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Видатки за КЕКВ 2800, за яким здійснюються відповідні виплати, не передбачають можливості покриття витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Відповідно до виписки з рахунку КЕКВ 2800 станом на 23.03.2026 року - кошти зовсім відсутні. Крім того, на даний час у провадженні судів перебуває значна кількість справ за участю військової частини, що об`єктивно створює додаткове фінансове навантаження. У зв`язку з цим своєчасна сплата судового збору у розмірі 1937,92 грн. наразі є утрудненою. Військова частина вказує, що добросовісно виконує свої процесуальні обов`язки, своєчасно подає процесуальні документи та не ухиляється від сплати судового збору, проте вказані обставини свідчать про наявність поважних причин для відстрочення його сплати. Керуючись статтею 8 Закону України «Про судовий збір», заявник просить відстрочити сплату судового збору.
Перевіривши зазначене клопотання, Суд зазначає таке.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» установлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.
З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №940/2276/18.
Отже, враховуючи наведене, беручи до уваги суб`єктний склад учасників цієї справи та предмет спору, скаржник не є суб`єктом, на якого в цьому випадку розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.
Таким чином, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочення від сплати судового збору Військовій частині НОМЕР_1 .
Отже, скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги, передбачені в ухвалі Верховного Суду від 11 березня 2026 року, а саме не надано до суду документ про сплату судового збору, а також не подано касаційної скарги в новій редакції із зазначенням вимог особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; касаційної скарги в новій редакції із обґрунтуванням наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
За викладених обставин Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги на десять днів із дня вручення ухвали про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, визначених в ухвалі Верховного Суду від 11 березня 2026 року.
Керуючись статтею 121 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі № 440/1013/25.
Продовжити Військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська 

Судді М. В. Білак 

І. В. Желєзний