Справа № 539/1131/26
Провадження № 2/539/1234/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2026 
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді – Гуменюк Г.М.
за участю секретаря судового засідання – Коновал Т.Г.
у відсутності сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Лубенський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2  про зняття арешту зі всього нерухомого майна.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач звернувшись до Лубенського ВДВС дізнався про існування давнішнього арешту його майна та оголошення заборони його відчуження згідно постанови №44782180 від 06.10.2015 року виданої ВДВС Лубенського МРУЮ. Арешт накладений на все нерухоме майно позивача.
Згідно відповіді №19.7/9041 від 03.03.2026 року Лубенського ВДВС у Лубенському районі Полтавської області, згідно даних АСВП станом на 03.03.2026 року відкритих виконавчих проваджень де боржником є позивач відсутні.
В зв`язку з чим просив суд звільнити з-під арешту все нерухоме майно.
23.03.2026 року ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, подано заяву про розгляд справи у їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила їх задовільнити.
Представник третьої особи Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, додані до позову, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок кадастровий номер 5322886600:04:004:0505 площею 3,893 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з розташуванням в Засульській сільській раді, кадастровий номер 5322884000:03:001:0588 площею 1,9282 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з розташуванням в Мацківській сільській раді та інших об`єктів нерухомості.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на майно ОСОБА_1 накладено обтяження, а саме арешт нерухомого майна, обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції.
Відповідно до інформації про виконавче провадження державним виконавцем Біланенко Т.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44782180 за заявою ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 06.10.2015 року державним виконавцем Біланенко Т.П. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 19.02.2016 року стягнення аліментів припинено згідно заяви стягувача про відмову від аліментів.
Згідно довідки №19.7/9041 від 03.03.2026 року Лубенського ВДВС у Лубенському районі Полтавської області, згідно даних АСВП станом на 03.03.2026 року відкритих виконавчих проваджень де боржником є ОСОБА_1 відсутні.
Згідно ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Частиною 5 ст.59 вказаного вище Закону, передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
За правилами ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.
Згідно абзаців першого та другого пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 (далі Постанова № 5), у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Згідно абзацу першого пункту другого Постанови № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Пунктом 13 Постанови № 5 роз`яснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови про накладення арешту), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.
Відповідно до ч. 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови про накладення арешту), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає випадки зняття арешту з майна, в тому числі арешт майна може бути знятий за рішенням суду.
Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно позивача, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі №161/14034/20, та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.10.2022року №203/3435/21.
Враховуючи вищевикладене та те, що на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно ОСОБА_1 , порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, більш того, підстав для продовження обтяження на зазначене майно суд не вбачає, тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, оскільки суду не надано доказів щодо існування підстав для продовження обтяження на майно позивача, або ж наявності стосовно нього на теперішній час виконавчого провадження, у якому останній є боржником, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 206, 247, 263-265 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 317,319, 321, 391 ЦК України, ст.41 Конституції України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №44782180 від 06.10.2015 року Відділом державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Лубенський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ 34652445, місцезнаходження: Полтавська область, м. Лубни, вул. Ярослава Мудрого 17/1.

Головуюча суддя     Г.М. Гуменюк