Справа № 598/327/26
провадження № 2-о/598/30/2026

РІШЕННЯ
іменем України

"27" березня 2026 р.   Збаразький районний суд 
Тернопільської області у складі:
головуючого судді  Олещука Б.Т.

з участю секретаря Козак Д.Р., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, - 

встановив:

До Збаразького районного суду звернувся ОСОБА_1 , із заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 25.02.2026, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. 
В якій просить: 
Встановити факт належності трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 02.08.1984; військового квитка НОМЕР_2 , виданого 16.04.1985 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , незважаючи на розбіжності у написанні прізвища та імені.
В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що йому рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з не зарахуванням окремих періодів страхового сажу, а саме періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 02.08.1984 та період проходження військової служби з 16.04.1985 по 19.05.1987 згідно військового квитка НОМЕР_2 , виданого 16.04.1985. Підставою не зарахування стали розбіжності у написанні прізвища та імені у трудовій книжці та військовому квитку. 
Дана заява зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер 598/327/26. 
02 березня 2026 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено справу розглядати за правилами окремого провадження.
В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилися, проте на адресу суду від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, посилаючись на ті ж обставини.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату слухання справи, однак, на адресу суду надійшли пояснення у яких заінтересована особа просить справу розглядати у відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, враховуючи подане письмове пояснення. У письмовому поясненні Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зокрема зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовило в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у зв`язку із тим, що до страхового стажу не враховано: періоди роботи згідно трудової книжки оскільки зазначене на титульній сторінці прізвище заявника, не відповідає паспортним даним.

Дослідивши та оцінивши наявні докази, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 видана 02.08.1984 на ім`я « ОСОБА_2 ». Прізвище ім`я та по батькові виправлено відділом кадрів ТзОВ «Радехівський цукор» згідно даних паспорта серії НОМЕР_4 виданого Збаразьким РВ УМВС України на « ОСОБА_1 » (а.с.5-14).
З досліджених матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 16.03.1988 по 01.08.2002 роки перебував членом колгоспу ім.Щорса в с.Розншинці та згідно наявних документів працював в даному колгоспі 1988-2002 роках, дані обставини підтверджуються копією довідки №09/5-28 від 29.01.2026 Збаразької міської ради Терноппільської області.
Згідно копії відомостей про кількість вироблених трудоднів (людино-днів), трудову участь в колгоспному виробництві, вбачається, що вони видані на ім`я «   ОСОБА_1 ».
Відповідно до диплома № НОМЕР_5 виданого 19 липня 1984 року Державним комітетом Української РСР по професійно-технічній освіті виданого ОСОБА_1 вбачається, що останньому присвоєно кваліфікацію столяра (будівельного) четвертого розряду і тесляра четвертого розряду. Даний диплом виданий на ім`я « ОСОБА_1 » - зазначеного українською мовою та на ім`я « ОСОБА_2 » - зазначеного російською мовою.
Заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Красносільці Збаразького району Тернопільської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 (а.с.3-4). Однак, у трудовій книжці, прізвище ім`я та по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_2 » та виправлено на « ОСОБА_1 ».
Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на призначення пенсії за віком в органах Пенсійного фонду України, що підтверджується копією відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 11.02.2026 (а.с.18). Крім цього, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. 
Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У відповідності до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.
Згідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.
У пункті 12 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України міститься роз`яснення про те, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо.
Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; 
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у судовому порядку встановлюється факт приналежності особі документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові чи прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.
Відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком обумовлена тим, що до страхового стажу не враховано: періоди роботи згідно трудової книжки оскільки зазначене в ній прізвище ОСОБА_3 , не відповідає паспортним даним ОСОБА_4 (а.с.118).
Саме для усунення вказаних розбіжностей ОСОБА_1 і звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючої трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка видана 02 серпня 1984 року.
Отже, метою встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки, є реалізація заявником права на пенсійне забезпечення.
Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд, вважає підтвердженим факт належності заявнику трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02 серпня 1984 року на прізвище, ім`я, по батькові « ОСОБА_2 » та виправлено на « ОСОБА_1 », а тому заяву слід задовольнити.
Крім того, заявник у прохальній частині заяві просить також встановити факт належності йому військового квитка НОМЕР_2 , виданого 16.04.1985 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , незважаючи на розбіжності у написанні прізвища та імені.
Відповідно до ч.3 ст.315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.
Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що вимога про встановлення факту належності ОСОБА_1 військового квитка НОМЕР_2 , виданого 16.04.1985 не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, а тому у даній частині заявлених вимог слід відмовити.
Судові витрати у справі необхідно покласти на сторони у розмірі фактично понесеному ними, оскільки останніми не заявлялися клопотання про стягнення судових витрат.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.19, 76, 77, 141, 258, 263-265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Частково задовольнити заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Красносільці Збаразького району Тернопільської області, трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка видана 02 серпня 1984 року, на прізвище, ім`я, по батькові « ОСОБА_2 », виправленого відділом кадрів ТзОВ «Радехівський цукор» на прізвище, ім`я, по батькові « ОСОБА_1 ».
В інші частині заявлених вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження даного рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дане повне рішення суду складено і підписано суддею 30 березня 2026 року.
Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_3 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійоного фонду України в Закарпатській області, місцезнаходження: пл.Народна, буд.4, м.Ужгород, 88000, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 20453063.

Суддя       Богдан Олещук