Справа № 450/1221/25  Провадження № 2/450/137/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"15" січня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді   Мельничук І. І.
з участю секретаря судового засідання   Дикої О. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
в с т а н о в и в :
в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять суд: встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шлюб між якими було укладено 27.01.1950 року відділом реєстрації громадянського стану м. Пустомити Львівської області, були батьками ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 127,5 кв. м. з яких 85, 1 кв. м., житлової площі 42,4 кв. м. допоміжної площі; визнати за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 127,5 кв. м. з яких 85, 1 кв. м., житлової площі 42,4 кв. м. допоміжної площі.
В обґрунтування позову покликаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку, площею 0,2158 га (цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), розташована на території с. Семенівка Пустомитівського району Львівської області. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок було збудовано 1979 року і такий до дня смерті значився за ОСОБА_4 за даними погосподарського обліку. Проте, за життя право власності на будинок не було оформлено у встановленому законом порядку. Однак, правомірність набуття спадкодавцем права власності на спадкове майно підтверджується записом у погосподарських книгах. Своїм майном ОСОБА_4 на випадок своєї смерті не розпорядився, а тому спадкування після його смерті повинно здійснюватися за законом в порядку черговості. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 були: його дружина — ОСОБА_3 , син — ОСОБА_5 та дочка — ОСОБА_1 . Оскільки, дружина покійного, ОСОБА_3 , та його син, ОСОБА_5 , на час відкриття спадщини були зареєстровані та проживали спільно зі спадкодавцем, здійснювали за ним догляд та в подальшому вчинили дії щодо поховання, вони вважаються такими, що прийняли спадщину в силу вимог ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на момент виникнення спадкових правовідносин. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 , у зв`язку з чим відкрилась спадщина на частку житлового будинку та земельну ділянку, яку вона успадкувала після смерті чоловіка. За життя ОСОБА_3 розпорядилася власним майном, склавши 16.01.2004 року заповіт, згідно з яким усе належне їй майно вона заповіла в рівних частках своїй дочці — ОСОБА_1 та сину — ОСОБА_5 . ОСОБА_1 спадщину після смерті матері не прийняла. Натомість ОСОБА_5 , зважаючи на те, що на час відкриття спадщини був зареєстрований та постійно проживав спільно зі спадкодавицею до дня її смерті, а також вчинив дії щодо її поховання, вважається таким, що прийняв спадщину в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України (який діяв на час відкриття спадщини). Таким чином, ОСОБА_5 прийняв частку спадкового майна за заповітом, а іншу частку (яка не була охоплена заповітом у зв`язку з неприйняттям спадщини іншою спадкоємицею) - у порядку спадкування за законом як спадкоємець першої черги згідно за ст. 1261 ЦК України. ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у с. Семенівка, а також земельна ділянка, на якій цей будинок розміщений. Вказане майно спадкодавець ОСОБА_5 успадкував після смерті своїх батьків, проте належним чином свої права не зареєстрував. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 належним йому майном не розпорядився, тому спадкування повинно здійснюватися за законом в порядку черговості. Єдиним спадкоємцем першої черги, є його син ОСОБА_2 , за заявою якого 10.12.2024 року у приватного нотаріуса було заведено спадкову справу. 17 грудня 2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 . За умовами вказаного договору ОСОБА_1 , яка є сестрою померлого (спадкоємець другої черги), набула право на спадкування разом із сином померлого - ОСОБА_2 - як спадкоємець першої черги за законом. Однак, позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавці за життя не виготовили правовстановлюючих документів на належне їм нерухоме майно. Крім того, перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину є неможливість документального підтвердження родинних відносин між спадкодавцями через наявні розбіжності у написанні їхніх прізвищ у актових записах у ДРАЦС. У зв`язку з наведеним, нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що стало підставою для звернення позивачів до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явилися, однак остання – адвокат Сидорак Н. Б. подала на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі.
Уповноважений представник Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи є клопотання представника про слухання справи за відсутності такого за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку учасників судового процесу, докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 19.04.1999 року Семенівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, серії НОМЕР_3 .
Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку, площею 0,2158 га (цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), розташована на території с. Семенівка Пустомитівського району Львівської області, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю від 08.10.1998 року серії ЛВ № 18823. 
А також права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка Семенівського старостинського округу №2 Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області №89 від 06.03.2025 року. В якій зазначено, що згідно з погосподарської книги №6 за 2016-2020 роки, житловий будинок АДРЕСА_2 числився до дня смерті за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , такий будинок розташований на земельній ділянці призначеній для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд під кадастровим номером 4623685900:001:0522.
Відповідно до ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року (чинного на час побудови), на сільські ради було покладено обов`язок ведення обліку населення та об`єктів нерухомості у погосподарських книгах. Як зазначив Вищий спеціалізований суд України в інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013, записи у погосподарських книгах визнаються актами органів влади (публічними актами), що підтверджують право власності спадкодавця на житлові споруди в сільській місцевості. Таким чином, спадкодавець ОСОБА_4 правомірно набув майно у власність.
Відповідно до технічного паспорта виготовленого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 10.02.2025 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 складається з кухні, коридору, п`яти житлових кімнат та кладови, загальною площею 127,5 кв. м., з яких 85,1 кв. м. житлової площі та 42,4 кв. м. допоміжної площі.
Відповідно до довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №1/156 від 10.02.2025 року згідно інвентаризаційних матеріалів станом на 29.12.2012 року АКП ЛОР «БТІ та ЕО» інформація про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутня.
Витягом зі Спадкового реєстру №80530287 від 20.03.2025 року стверджується, що ОСОБА_4 заповіт на належне йому майно не складав. З витягу зі Спадкового реєстру №80530278 від 20.03.2025 року вбачається, що спадкова справа після його смерті не заводилась.
Відповідно до свідоцтва про одруження від 02.11.2001 року серії НОМЕР_4 дружиною покійного була ОСОБА_3 . А дітьми є ОСОБА_5 (повторне свідоцтво про народження від 28.11.2024 року серія НОМЕР_5 ) та ОСОБА_1 (свідоцтво про народження від 04.11.1950 року серія НОМЕР_6 ). Зміна прізвища доньки спадкодавця з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 22.07.1976 року серія НОМЕР_7 . І такі особи відносяться до першої черги спадкоємців за законом після смерті спадкодавця (ст. 529 ЦК УРСР 1963 року).
Випискою з погосподарської книги Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області №581 від 26.11.2024 року підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були зареєстровані та проживали з ОСОБА_4 , доглядали його до дня смерті та займались похованням. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, вони вважаються такими, що прийняли спадщину в рівних частках.
Згідно свідоцтва про смерть виданого 30.01.2007 року Семенівською сільською радою Львівського району Львівської області серії НОМЕР_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 . У зв`язку з чим відкрилась спадщина на частку житлового будинку та земельної ділянки, яку вона успадкувала після смерті чоловіка.
Заповітом складеним 16.01.2004 року та посвідченим сільським головою Семенівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №2, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що за законом вона матиме право і що буде належати їй на момент смерті заповіла в рівних частинах своїй дочці ОСОБА_1 та синові ОСОБА_5 .
Однак, після смерті матері дочка спадщину не прийняла.
Спадкова справа після смерті ОСОБА_8 не заводилась, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру №90533381 від 20.03.2025 року.
В силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, який діяв на час відкриття спадщини, ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті матері, оскільки був зареєстрований та постійно проживав з нею, доглядав її до смерті та займався похороном, що підтверджується випискою з погосподарської книги Пустомитівського міської ради Львівського району Львівської області №579 від 26.11.2024 року.
Таким чином після смерті матері, частку спадкового майна ОСОБА_5 успадкував в порядку спадкування за заповітом, а іншу частку (яка не була охоплена заповітом у зв`язку з неприйняттям спадщини іншою спадкоємицею) - у порядку спадкування за законом, як спадкоємець першої черги згідно за ст. 1261 ЦК України. 
Згідно свідоцтва про смерть виданого 08.08.2024 року Пустомитівською міською радою Львівського району Львівської області, серія НОМЕР_9 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно на усе належне йому майно, яке він успадкував після смерті батьків та яке складається з права на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у селі Семенівка та земельної ділянки, на якій такий житловий будинок знаходиться, - відкрилась спадщина.
Оскільки, ОСОБА_5 своїм майном не розпорядився, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №80361832 від 06.03.2025 року, то спадкування належного йому майна повинно відбуватися в порядку черговості за законом.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, єдиним спадкоємцем першої черги є син спадкодавця ОСОБА_2 , який 10.12.2024 року подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №01-217/2024. 
Разом з тим 17.12.2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (сестрою померлого) було укладено договір про зміну черговості одержання права на спадкування. На підставі вказаного договору, укладеного відповідно до ч. 1 ст. 1259 ЦК України, ОСОБА_1 набула право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги у рівних частках — по кожному. 
Однак, оформлення спадкових прав у позасудовому порядку, попри своєчасне звернення позивачів до нотаріальної контори, виявилося неможливим. Перешкодами стали відсутність належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, оформлених за життя спадкодавцями. А також наявність розбіжностей в ідентифікаційних даних спадкодавців, що зазначені в правовстановлюючих документах.
Надаючи оцінку позовним вимог про встановлення факту родинних відносин, судом встановлено наступне.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , що видане 19.04.1999 року Семенівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .
В свідоцтві про одруження серії НОМЕР_4 від 02.11.2001 року зазначено, що шлюб укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , що видане 08.08.2024 року Пустомитівською міською радою Львівського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 .
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 , серія НОМЕР_5 від 28.12.2024 року, його батьком значиться ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_3 .
Аналіз досліджених доказів вказує на наявність розбіжностей у написанні прізвища спадкодавця: у свідоцтві про смерть вказано « ОСОБА_6 », тоді як у документах про шлюб та народження дитини — « ОСОБА_10 ». 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України (п. 7 Постанови №5 від 31.03.1995 р.), встановлення такого факту є правомірним, якщо воно безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема — можливість отримання свідоцтва про право на спадщину.
Аналізуючи та співставляючи досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд встановив наступний логічний зв`язок:
записи у погосподарській книзі с. Семенівка на прізвище « ОСОБА_4 » підтверджують належність майна конкретній особі, яка проживала за вказаною адресою. Написання прізвища у цих записах є повністю ідентичним із написанням у свідоцтві про смерть « ОСОБА_4 » (1999 р.), що підтверджує факт відкриття спадщини саме на це майно;
Свідоцтво про шлюб (де прізвище вказано вже як « ОСОБА_10 ») пов`язує власника будинку з його дружиною — ОСОБА_3 .
Свідоцтво про народження сина, ОСОБА_5 , остаточно підтверджує цей родинний зв`язок, оскільки в ньому батьками вказані саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Таким чином, цей документ прямо пов`язує власника майна, його дружину та їхнього сина в одну сім`ю.
Суд зауважує, що за наявності двох варіантів написання прізвища (« ОСОБА_6 » та « ОСОБА_10 »), особа спадкодавця залишається незмінною. Це підтверджується повним співпадінням імені, по батькові та, що є визначальним, адреси проживання спадкодавця в усіх наданих документах.
Отже, наведені висновки переконливо доводять, що « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_10 » — це одне й те саме прізвище, а розбіжність у написанні є суто лінгвістичною (фонетичною) помилкою, що виникла при перекладі чи оформленні документів. Оскільки, свідоцтво про народження ОСОБА_13 прямо вказує на ОСОБА_14 як на його батька, ОСОБА_15 як на його мати, факт їхніх родинних відносин суд вважає доведеним.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.
Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, здійснити спадкування спадкового майна немає можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, наявність яких є обов`язковою умовою для проведення нотаріальних дій, а також наявне написання різних прізвищ в правовстановлюючих документах.
За вказаних вище обставин, досліджені судом докази у їх сукупності підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та їхнім сином ОСОБА_5 . Розбіжності у написанні прізвища (« ОСОБА_6 »/« ОСОБА_10 ») є технічною помилкою та не впливають на ідентифікацію особи спадкодавця.
Оскільки позивачі належать до кола спадкоємців першої черги, своєчасно подали заяви про прийняття спадщини, а оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку є неможливим через відсутність правовстановлюючих документів та розбіжності у написанні прізвищ, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись статтями 4, 5, 11, 13, 76, 141, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, ЦПК України, статтями 16, 1216, 1217, 1218, 1225, 1258, 1259, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд –
у х в а л и в :
позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області – задоволити.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шлюб між якими було укладено 27.01.1950 року відділом реєстрації громадянського стану м. Пустомити Львівської області, були батьками ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 127,5 кв. м. з яких 85, 1 кв. м., житлової площі 42,4 кв. м. допоміжної площі.
Визнати за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 127,5 кв. м. з яких 85, 1 кв. м., житлової площі 42,4 кв. м. допоміжної площі.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 15.01.2026 року.

Суддя	І.  І.  Мельничук