Справа № 338/1204/25
Провадження № 2/352/158/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого – судді Струтинського Р. Р.
з участю секретаря Гребінника В. М.
розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
у с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 37050 грн та судового збору.
Заявлений позов обґрунтовував тим, що 08.08.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" і відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір № 1683088 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному Законом України "Про електронну комерцію". За умовами цього договору банк надав відповідачці кредит у сумі 7000 грн. Стандартна відсоткова ставка за користування коштами становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. Кредит надавався строком на 360 днів. На виконання умов цього договору ТОВ "Селфі Кредит" свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю. Відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29.01.2025 між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-03/25, відповідно до умов якого ТОВ "Селфі-Кредит" відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ "Селфі-Кредит" визначеними в реєстрі боржників. За цим договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» відступлено право вимоги за заборгованістю відповідачки перед ТОВ "Селфі Кредит" за кредитним договором № 1683088. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору заборгованість відповідачки перед позивачем становить 37050 грн., з яких заборгованість за основним боргом 7000 грн., заборгованість за відсотками - 18220 грн., пеня 11830 грн. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості, а також 2422,40 грн. судового збору.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити, не заперечував у разі неявки відповідачки щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.
Установлено, що 08.08.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір № 1683088 про надання споживчого кредиту за продуктом "NewShort" шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному Законом України "Про електронну комерцію". За даним договором товариство надало споживачці кредит (грошові кошти) в сумі 7000 грн строком на 360 днів, за користування кредитом позичальник сплачує процентну ставку 1,5% в день, яка застосовується у межах строку кредиту. 
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 . 
З наданої позивачем інформації - листа ТОВ "Пейтек" відповідно до договору, укладеному між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "Пейтек" про надання платіжних послуг з переказів коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 2024-04-01, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ "Селфі Кредит" 08.08.2024 на суму 7000 грн, банк-еквайр - АТ "ПУМБ", призначення платежу - зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .
29 січня 2025 року між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-03/25, за умовами якого ТОВ "Селфі Кредит" передає (відступає) фактору (ТОВ «СВЕА ФІНАНС») свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, передаються в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в Реєстрі боржників, що підписуються сторонами.
Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-03/25 від 29.01.2025 вбачається, що ТОВ "Селфі Кредит" відступило, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» прийняло право вимоги за договором № 1683088 від 08.08.2024 боржником за яким є ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 37050 грн, з яких сума основного боргу за кредитом 7000 грн, сума нарахованих відсотків 18220 грн, сума штрафних санкцій - 11830 грн.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Так, відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно до п.1 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Пунктом 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з положеннями пунктів 12-13 ст. 11 цього ж Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Відповідно до ч.3 ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копія, посвідчених у порядку, передбаченому законом.
Згідно до п. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Також, виходячи з вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до змісту ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідачкою порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення кредиту, відсотків за його користування відповідно до умов договору, оскільки кредит нею не повернуто, відсотки не сплачені.
Суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки 7000 грн тіла кредиту та 18220 грн відсотків, що в загальному становить 25220 грн.
Щодо вимоги про стягнення з відповідачки пені у розмірі 11830 грн, суд зазначає наступне.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі№910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоча умовами кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником неустойки, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання, проте п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення пені в розмірі 11830 грн, слід відмовити, оскільки така нарахована позивачем у період дії в Україні воєнного стану, що є неправомірним.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №151 від 26.08.2025, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеній сумі позовних вимог у розмірі 1648,93 грн.
На підставі наведеного, відповідно до ст. 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265, 279, 282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором №1683088 про надання споживчого кредиту від 08.08.2024 в розмірі 25220 (двадцять п`ять тисяч двісті двадцять) грн, з яких 7000 грн- заборгованість за тілом кредиту, 18220 грн - заборгованість за відсотками, та 1648 (одна тисяча шістсот сорок вісім) грн 93 коп, всього 26868 (двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн 93 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», м.Київ, вул. Іллінська, 8, код ЄДРПОУ 37616221. 
Відповідачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 13.04.2026. 

Суддя          Руслан СТРУТИНСЬКИЙ