Коростенський міськрайонний суд Житомирської області 
Справа № 279/398/26
Провадження № 2/279/1001/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року         м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., із секретарем судового засідання Маковською Д.О, розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу №279/398/26 за позовом  ОСОБА_1 до Коростенської міської територіальної громади в особі Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

22.01.2026 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Коростенської міської територіальної громади в особі Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини.
В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коростень помер ОСОБА_2 , який за життя постійно проживав в АДРЕСА_1 . У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, яке складається з 2/3 частин приватизованої квартири АДРЕСА_2 . Інша 1/3 частина цієї ж квартири належить в рівних частках позивачу та її рідній сестрі як спадкоємцям після смерті матері ОСОБА_3 . 
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.03.2025 року у справі №279/506/25 встановлено факт проживання однією сім`єю позивача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 23.02.2007 року по день реєстрації його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 . 
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. 
Згідно вимог ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що судовим рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.03.2025 року у справі №279/506/25 встановлено факт проживання позивача та спадкодавця ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, вона набула статусу спадкоємця четвертої черги за законом. 
В травні 2025 року вона звернулась до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Титюк Г.М. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 . Проте листом № 12/02-14 від 15.05.2025 року приватний нотаріус Титюк Г.М. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що вона не подала заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , а тому спадщину не прийняла. А також, цим же листом запропонувала звернутись до суду з позовом про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . 
Так, відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 1190886 від 15.05.2025 року у Спадковому реєстрі відсутня інформація про реєстрацію спадкової справи по факту смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коростені Житомирської області. Дана обставина свідчить проте, що ніхто не звертався до нотаріуса по питанню прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 і спадкова справа в Спадковому реєстрі не реєструвалась. 
Зазначає, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який тривав з 25.03.2012 року по 25.09.2012 року, з поважних причин, якими є наступні обставини: 
- вона перебувала в тяжкому емоційному стані, оскільки протягом останнього року пережила втрату та поховання трьох близьких для неї людей. Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Нова Борова померла її тітка по лінії батька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Коростені померла її матір, ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік її матері, ОСОБА_2 ; 
- в цей ж час на вихованні та утримання у неї був малолітній син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якого вона виховувала та утримувала як мати-одиначка при відсутності близьких для неї людей, які могли б підтримати її матеріально та морально і допомогти їй у вихованні та утриманні дитини, малолітня дитина в цьому періоді хворіла. Так, 27.03.2012 року, з дня поховання ОСОБА_2 вона із дитиною була доставлена каретою швидкої допомоги до педіатричного відділення Коростенської ЦМЛ для лікування дитини від гострої двобічної бронхопневмонії середньої тяжкості, гіпертермічного та інтоксикаційного синдрому; 
- для матеріального забезпечення своєї сім`ї вона одноособово працювала офіційно, а також мала неофіційну роботу, де працювала в нічний та вечірній час, оскільки була матір`ю-одиначкою; 
- також в цей період вона тривалий час лікувалась амбулаторно та стаціонарно і приймала лікування в домашніх умовах у зв`язку із хронічним ларинготрахеїтом та втратою голосу. 
Всі ці обставини існували об`єктивно, є поважними і в сукупності створювали позивачу істотні перешкоди для своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . 
Поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , викладені у позовній заяві підтверджуються: копіями свідоцтв про смерть її тітки, матері та спадкодавця ОСОБА_2 , копією свідоцтва про народження сина ОСОБА_5 , копією витягу з Державного реєстру актових записів про народження сина ОСОБА_5 із зазначенням відомостей про батька, довідкою про місце її роботи, довідкою Коростенської ЦМЛ про перебування дитини на лікуванні, виписками з її медичної карти про наявність у неї хронічного захворювання та тривалого лікування. 
Відповідачем по справі зазначено Коростенську міську територіальну громаду в особі Коростенської міської ради, оскільки відсутні інші спадкоємці після смерті спадкоємця ОСОБА_2 , як за законом, так і за заповітом, а Коростенська міська територіальна громада може претендувати на спадщину після смерті ОСОБА_2 , як відумерлу в разі її неприйняття. 
Так, ч.3 ст. 1277 ЦК України передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна. 
Просить суд ухвалити рішення про надання їй додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коростені Житомирської області, який просить визначити терміном два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.01.2026 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Сторона позивача подала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі, не заперечила щодо призначення справи до судового розгляду.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримав, правом подачі відзиву на позов не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив. 
30.03.2026 року представник відповідача надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що у прийнятті рішення по справі покладається на розсуд суду.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.03.2026 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні о 13 год. 00 хв. 07.04.2026 року.
Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про таке.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Коростень Житомирської області у віці ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.03.2012 року.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшло, зокрема право власності на 2/3 частки приватизованої квартири АДРЕСА_2 . Інша 1/3 частина цієї ж квартири належить в рівних частках позивачу та її рідній сестрі як спадкоємцям після смерті матері ОСОБА_3 . 
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.03.2025 року у справі №279/506/25 встановлено факт проживання однією сім`єю позивача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 23.02.2007 року по день реєстрації його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 . 
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. 
Згідно вимог ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. 
Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Частиною 3 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Враховуючи те, що судовим рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.03.2025 року у справі №279/506/25 встановлено факт проживання позивача та спадкодавця ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, вона набула статусу спадкоємця четвертої черги за законом. Також цим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до дня реєстрації смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 671/22/19 (провадження № 61-9511 сво 19) зроблено висновок, що «усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є розуміння відкриття спадщини як настання певних юридичних фактів, зумовлюють виникнення спадкових правовідносин.
При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: (1) часом відкриття; (2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин».
Отже, у силу ч.3 ст.1268 ЦК України ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину за фактом постійного проживання разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини (у силу ч.2 ст.1220 ЦК України- день смерті ОСОБА_2 ), оскільки у встановлений законом строк не заявила про її відмову, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 12.02.2026 року про те, що спадкоємці із заявами про прийняття / відмову спадщини до Першої Коростенської державної нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа не заводилася.
За таких обставин суд дійшов висновку, що оскільки позивач вважається такою, що прийняла спадщину у спосіб, визначений ч.3 ст.1268 ЦК України, тому відсутні підстави для визначення їй додаткового строку для подання заяви нотаріусу.
Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу ( частина 1 статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2022 року у справі № 757/508/20-ц (провадження № 61-19919св21) зазначено, що: «порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.   Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Схожі за змістом позиції підтримані Верховним Судом у постанові від 15.03.2023 року у справі № 753/8671/21.
Отже, встановлення судом відсутності порушених прав та законних інтересів позивача ОСОБА_1 , є підставою для відмови в позові.
Судові витрати у справі відповідно до ст.141 ЦПК України, вважати понесеними позивачем.
Керуючись ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Коростенської міської територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони та учасники:

Позивач – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 15.10.2003 року Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач – Територіальна громада в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, місце знаходження: 11501, м. Коростень, вул. Грушевського, буд. 22, Житомирська, ЄДРПОУ 13576977.

Суддя:         Оксана ІВАШКЕВИЧ