№ 207/367/26 
№ 2/207/1319/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року м.Кам`янське
Південний районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді Бушанської О.В.
за участю секретаря судового засідання Трохименко К.О.
представника відповідача Крамаренко Г.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", м.Львів
до ОСОБА_1 , м.Кам`янське, Дніпропетровська область
про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10852,87 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 16.10.2023 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" укладено договір про споживчий кредит №101514862, згідно з умовами якого відповідач отримав 3000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений кредитним договором.
28.02.2024 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги 105-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги та у відповідності до ст.512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором№101514862 від 16.10.2023.
Сума заборгованості відповідача становить 10852,87 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3000,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 7453,87 грн, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту - 399,00 грн.
Ухвалою суду від 10.02.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 11.03.2026 на 10:40 годин.
11.03.2026 розгляд справи відкладено до 15.04.2026 до 11:00 годин.
26.03.2026 через систему "Електронний суд" представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому заявник просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування своєї правової позиції, представник відповідача посилається на недоведеність позивачем факту укладення кредитного договору та перерахування відповідачу грошових коштів. 
Копії документів, які позивач надав на підтвердження своїх позовних вимог не відповідають та суперечать один одному. Суперечливість полягає в тому, що в анкеті-заяві, в паспорті кредиту, та в кредитному договорі вказані різні строки кредитування, різні суми кредиту та різні відсотки.
Позивач стверджує, що кредитний договір було укладено в електронній формі, натомість сам договір в електронній формі, як електронний доказ, в розумінні процесуального законодавства суду не надано.
До позову додано платіжне доручення № 74572121 від 16.10.2023, яке не може бути визнано судом належним та допустимим доказом фактичного перерахування грошових коштів на рахунок позивача, оскільки платіжне доручення не містить відомостей про проведення банком зазначеної операції, а також не містить номеру рахунку отримувача коштів.
Умови кредитного договору в частині оплати відповідачем комісії за надання кредиту не відповідають вимогам законодавства.
Позивачем нараховано відсотки поза межами строку кредитування.
Реєстр боржників, в якому було б зазначено відповідача по даній справі, в матеріалах справи відсутній, що свідчить про недоведеність позивачем факту переходу від ТОВ "Мілоан" до позивача права вимоги до відповідача.
В матеріалах справи відсутні докази надсилання відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги, що також є порушенням з боку третьої особи та позивача.
Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів фактичної оплати витрат на правову допомогу, такі витрати не є співмірними з сумою позову.
15.04.2026 у судове засідання з`явилась представник відповідача, яка надала відповідні пояснення.
Позивач не забезпечив у судове засідання явку повноважного представника, у поданій позовній заяві просить розглянути справу за відсутністю його представника.
15.04.2026 у судовому засіданні судом оголошено про перехід на стадію ухвалення судового рішення, оголошення якого відбудеться 24.04.2026 о 14:30 годин.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 16.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (надалі - кредитодавець, товариство) та ОСОБА_1 (надалі - позичальник) укладено договір про споживчий кредит №101514862, відповідно до п.1.1 якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.
Сума (загальний розмір) кредиту становить 3000,00 грн у валюті: українські гривні (п.1.2 договору).
Згідно з п.1.3 договору кредит надається строком на 105 днів з 16.10.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів.
Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 31.10.2023 (рекомендована дата платежу) (п.п.1.3.1 договору).
Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 29.01.2024 (дата остаточного погашення заборгованості) (п.п.1.3.2 договору).
Відповідно до п.1.4 договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 31.10.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 29.01.2024 (останнього дня строку кредитування).
Відповідно до п.1.5 договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 1186,50 грн в грошовому виразі та 332375,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 10636,50 грн в грошовому виразі та 19214,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування).
Комісія за надання кредиту 399,00 грн, яка нараховується за ставкою 13,30 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.п.1.5.1 договору).
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 787,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,75 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.п.1.5.2 договору).
Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 9450,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.п.1.5.3 договору).
Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору (п.1.6 договору).
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 *71 (п.2.1 договору).
У п.2.4 договору сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати винагород.
Відповідно до п.п. 3.3.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.5. та п. 2.4. цього договору.
Цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 договору).
Укладення кредитодавцем кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4. договору).
Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п.6.5. договору).
Додатком № 1 до договору про споживчий кредит №101514862 від 16.10.2023 є графік платежів, в якому сторонами визначено суму кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту.
Наведені вище умови договору також погоджені сторонами у паспорті споживчого кредиту №101514862. 
Відповідно до довідки про ідентифікацію, ТОВ "Мілоан" підтвердило, що ОСОБА_1 , з якою укладено договір про споживчий кредит №101514862 від 16.10.2023, ідентифікована ТОВ "Мілоан", як позичальник за укладеним договором; акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 486056; дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику - 16.10.2023 10:14:51; номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор +380632638502.
На виконання умов кредитного договору ТОВ "Мілоан" 16.10.2023 перераховано позичальнику грошові кошти у розмірі 3000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №74572121 від 16.10.2023.
АТ "Райффайзен Банк" надано виписку по рахунку НОМЕР_2 , банківська картка НОМЕР_3 , за період з 16.10.2023 по 21.10.2023, з якої вбачається, що 16.10.2023 ТОВ "Мілоан" було перераховано ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3000,00 грн. Відповідач користувалась кредитними коштами.
28.02.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (надалі -кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (надалі - новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №105-МЛ/Т, відповідно до п.1.1 якого, на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).
Згідно з п.1.2 договору, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входить до портфеля заборгованості за цим договором та відповідно вказаних в реєстрі боржників та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.
Пунктом 6.1 договору передбачено, що у відповідності до умов цього договору кредитор передає (відступає) новому кредиторові права вимоги до боржників які виникли у кредитора внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів, та які входять до портфелю заборгованості. Загальний розмір портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються складає 58845147,18 грн станом на дату підписання сторонами цього договору.
Відповідно до п.7.1 договору в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги, новий кредитор протягом 5 робочих днів від дати підписання цього договору сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 2240601,68 грн без ПДВ.
04.02.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено додаткову угоду №1 до договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024, якою внесені зміни в реєстр боржників від 28.02.2024 до договору.
28.02.2024 між сторонами підписано акт приймання-передачі реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024.
На виконання умов договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" сплачено ТОВ "Мілоан" 2240601,68 грн.
Витяг з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 свідчить про те, що до ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" перейшло право вимоги ТОВ "Мілоан" до ОСОБА_1 за кредитним договором №101514862 від 16.10.2023 у загальному розмірі 10852,87 грн, з яких: залишок по тілу кредиту - 3000,00 грн, залишок по відсотках 7453,87 грн, залишок по комісії - 399,00 грн.
29.12.2025 за вих.№23402524/3766 ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" на адресу відповідача надіслано претензію ро сплату заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 10852,87 грн.
Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частинами 1,2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В силу положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч.1,2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч.1ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 10852,87 грн, з яких: залишок по тілу кредиту - 3000,00 грн, залишок по відсотках 7453,87 грн, залишок по комісії - 399,00 грн.
Станом на час розгляду даної справи судом, відповідачем не надано належних та допустимих доказів погашення заборгованості за тілом кредиту та процентам.
Таким чином, відповідачем були порушені умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості за тілом кредиту та сплати процентів.
У даному випадку проценти за користування кредитом нараховані позивачем відповідно до положень кредитного договору. 
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості по процентам, суд вважає, що цей розрахунок відповідає передбаченим договором порядку та способу нарахування, є обґрунтованим та арифметично вірним. Відповідачем вказаний розрахунок не спростовано, контррозрахунок не надано.
Враховуючи викладене, встановивши факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, приймаючи до уваги, що ТОВ "Мілоан" відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3000,00 грн та відсоткам за користування кредитом у розмірі 7453,87 грн.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 399,00 грн, суд враховує, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України "Про захист прав споживачів", є нікчемною (наведена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.02.2019 у справі у справі №666/4957/15-ц).
За таких обставин положення кредитного договору про сплату позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту є нікчемними, а позовна вимога про її стягнення необґрунтована та задоволенню не підлягає.
Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо недоведеності позивачем факту укладення кредитного договору.
Так, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Суд звертає увагу, що кредитний договір №101514862 від 16.10.2023, який складається із декількох документів підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 486056, який було надіслано на номер відповідачки, який зазначений останньою у договорі разом із реєстраційним номером облікової картки платника податків, паспортними даними, місцем проживання, номером телефону та електронною адресою.
Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, після чого позикодавець надіслав за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору.
З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21.
Крім того, суд враховує, що персональні дані позичальника (ПІБ, РНКОПП, реквізити паспорта, зареєстрована адреса місця проживання, номер телефону), необхідні для укладення договору, були отримані кредитором після самостійного повідомлення відповідачем. Іншого способу отримати персональні дані позичальника кредитор не мав.
Доказів звернення до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій з використанням персональних даних відповідача матеріали справи не містять.
Відтак представником відповідача не спростовано факт самостійного волевиявлення позичальника щодо оформлення кредитних правовідносин за якими стягується заборгованість у даній справі.
Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача, що надані позивачем копії документів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема анкета -заява, паспорт кредиту та кредитний договір не відповідають та суперечать один одному, оскільки кредитний договір, укладений у письмовій або електронній формі є основним документом, що породжує права та обов`яки сторін. Водночас паспорт кредиту та анкета-заява є переддоговірними документами, які лише підтверджують ознайомлення з умовами, але самі по собі не є договором.
Щодо посилання представника скаржника на ненадання позивачем кредитного договору в електронній формі, суд враховує таке.
Верховний Суд у постанові від 04.02.2026 у справі №758/14925/23 дійшов висновку про те, що паперова копія електронного доказу приймається судом, якщо не виникає сумнівів щодо її відповідності оригіналу.
За приписами ч.6 ст.95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Представником відповідача не доведено існування обставин, які б викликали у суду обґрунтовані сумніви щодо відповідності паперової копії кредитного договору, укладеного між сторонами справи, оригіналу.
При цьому, обґрунтоване клопотання про витребування у позивача оригіналів електронних доказів представником відповідача не заявлялося. 
У даному випадку суд не вбачає потреби у дослідженні договору в електронній формі, адже наявність відповідних правовідносин між сторонами підтверджується наявними в матеріалах справи паперовими копіями електронних доказів, які не викликають у суду обґрунтовані сумніви. 
Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача щодо ненадання позивачем доказів перерахування відповідачу грошових коштів, оскільки наведене спростовується наданою АТ "Райффайзен Банк" випискою по рахунку відповідача.
Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо неповідомлення відповідача про відступлення права вимоги за цим договором на користь третіх осіб, оскільки неповідомлення відповідача про уступку права вимоги не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягнення заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.
Щодо вимоги позивача про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, суд враховує наступне.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн позивачем надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; договір про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025; ордер на надання правничої допомоги; акт №Д/14056 надання послуг від 05.01.2026, детальний опис наданих послуг до акту №Д/14056 від 05.01.2026; 
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи наведені вище принципи розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, приймаючи до уваги, що у даній категорії справ вже сформувалася стала судова практика, що в свою чергу, не потребує додаткового правового аналізу з боку адвоката для складання документів та формування правової позиції у справі; часткове задоволення позовних вимог, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат відповідає як критерію реальності понесення адвокатських витрат, так і критерію розумної необхідності таких витрат.
Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів фактичної оплати витрат на правову допомогу, оскільки відповідно до пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (наведена правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18).
Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам. 
Керуючись ст.ст.141,259,263,265,268,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх, ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за кредитним договором №101514862 від 16.10.2023 у загальному розмірі 10453 (десять тисяч чотириста п`ятдесят три) грн 87 коп, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3000 (три тисячі) грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 7453 (сім тисяч чотириста п`ятдесят три) грн 87 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 564 (дві тисячі п`ятсот шістдесят чотири) грн 42 коп. В решті позову відмовити
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх, ЄДРПОУ 35234236) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх, ЄДРПОУ 35234236) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. В задоволенні решти вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Бушанська