Справа №635/1728/26
Провадження № 1-кп/635/878/2026
ВИРОК
Іменем України
24 лютого 2026 року с-ще Покотилівка Харківського району
Харківський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 
Секретаря судових засідань ОСОБА_2 

Розглянувши в порядку спрощеного провадження в селищі Покотилівка кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного державного реє стру досудових розслідувань за № 12026226190000036 від 11 лютого 2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , з середньою освітою;
У вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10.02.2026 приблизно о 13:00 годині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою буд. АДРЕСА_1 , під час сумісного вживання алкогольних напоїв зі співмешканцем ОСОБА_4 , в ході конфлікту, на ґрунті виниклих неприязних стосунків, діючи з умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеня останньому, усвідомлюючи протиправність своїх дій,штовхнула рукою ОСОБА_4 в область тулубу, від чого він впав на підлогу обличчям вниз на правий бік. Після цього, у той час, коли ОСОБА_4 лежав на підлозі, ОСОБА_3 взяла в руку сокиру та умисно нанесла йому один удар сокирою по ступні правої ноги.  
Умисними протиправними діями ОСОБА_3 згідно з висновком судово-медичної експертизи №09-207/2026 від 18.02.2026 ОСОБА_4 спричинено: різана рана на правій нозі, синець на правій руці, садна на обличчі.
За ступенем тяжкості різана рана на праві нозі належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я не більше 3-х тижнів ( 21 дня) і за цією ознакою відповідно п.п. 2.3.1 «а», 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року. 
Синець на праві руці, садно на обличчі викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відповідно п.п. 2.3.2 «Б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень. 
Таким чином, умисні, протиправні дії ОСОБА_3 кваліфіковані як кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України - тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я .
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 2 статті 125 КК України.
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні
Обвинувачена ОСОБА_3 надала письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно із частиною 2 статті 302 КПК України та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам частини 3 статті 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин суд ухвалює вирок у спрощеному провадженні.
Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.
Обставиною, яка відповідно до статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченої, про що зазначено стороною обвинувачення.
Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, є рецидив злочину та вчинення кримінального проступку щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах а також вчинення проступку у стані алкогольного сп`яніння.
Санкцією частини 2 статті 125 Кримінального Кодексу України передбачено, що кримінальний проступок карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.
Визначаючи вид покарання, суд враховує, що хоча вчинене є кримінальним проступком, однак спосіб його вчинення свідчить про підвищений ризик повторення насильницької поведінки у побутових конфліктах: діяння вчинене у стані алкогольного сп`яніння, щодо співмешканця, із застосуванням сокири як предмета з підвищеною травмуючою здатністю. За таких обставин призначення штрафу або робіт не забезпечить належного корекційного впливу на поведінку обвинуваченої та не створить механізму контролю за виконанням покладених обов`язків. Натомість пробаційний нагляд дозволяє поєднати справедливу реакцію держави з профілактикою повторних правопорушень, забезпечивши контроль уповноваженого органу з питань пробації та виконання визначених судом обов`язків. З урахуванням даних про особу обвинуваченої та наявності пом`якшуючої обставини у виді щирого каяття, суд приходить до висновку, що виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак потребує тривалого наглядового і корекційного впливу, у зв`язку з чим призначає покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції.
Оскільки потерпілий є співмешканцем обвинуваченої та між ними наявні фактичні сімейні відносини (спільне проживання), суд вважає кримінальне правопорушення таким, що пов`язане з домашнім насильством у розумінні Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", у зв`язку з чим підлягає застосуванню обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України
Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілого від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством необхідно застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме, направити обвинуваченого для проходження програми для кривдників на строк шість місяців, оскільки це сприятиме його виправленню та у сукупності з призначеним покаранням, забезпечить досягнення мети кримінальної відповідальності.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків.
Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 7 ст.28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах тендерної рівності, взаєморозуміння: взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.
Долю речових доказів вирішити згідно з ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов відсутній. Витрати на залучення експерта відсутні.
Керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.
На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, направити обвинувачену ОСОБА_3 , для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» контроль за виконанням програми для кривдників покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання обвинуваченого.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.
Речові докази: зріз з простирадла зі слідами РБК, змив РБК з підлоги на ватний тампон, які зберігаються в камері зберігання речових доказів в ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області - знищити.
Сокиру з дерев?яною рукояткою, яка зберігаються в камері зберігання речових доказів в ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області - повернути законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його на скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасникам судового провадження надіслати копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1