Справа № 135/131/26 
Провадження № 2/135/254/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
19.03.2026     Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,
з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
 
АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.12.2013 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №25852162. 
Крім того, 29.05.2014 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №24559822. 
На підставі укладеного кредитного договору №25852162 від 10.12.2013 позичальнику надано кредит в сумі 23 200 грн. 
На підставі укладеного кредитного договору №24559822 від 29.05.2014 позичальнику надано кредит в сумі 700 грн. 
У порушення умов кредитного договору №25852162 від 10.12.2013 відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 24.11.2025 виникла заборгованість у розмірі 34 783,72 грн, з яких 22 699,33 грн – заборгованість за кредитом; 12 084 грн – заборгованість за процентами. 
У порушення умов кредитного договору №24559822 від 29.05.2014 відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 24.11.2024 виникла заборгованість у розмірі 1 106,24 грн, з яких 695,58 грн – заборгованість за кредитом; 410,66 грн – заборгованість за процентами. 
Тому, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитними договорами позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 35 889,96 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. У позовній заяві представник позивача просив розглянути справу за відсутності представника банку, проти винесення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення поштової кореспонденції за зареєстрованою адресою місця проживання. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відзиву на позов до суду не подав.
За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» із заявою №25852162 про зміну послуг діючого поточного рахунка та приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб щодо банківського рахунка, відкритого 10.12.2013.
Підписанням заяви  ОСОБА_1 беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ».
На підставі укладеного договору Товариство надало позичальнику кредит у сумі 23 200 грн, що підтверджується зокрема, довідкою про збільшення кредитного ліміту по Договору №25852162. 
Згідно розрахунку заборгованості АТ «ПУМБ» видно, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №25852162 від 10.12.2013 станом на 24.11.2025 становить 34 783,72 грн, з яких 22 699,33 грн – заборгованість за кредитом; 12 084,39 грн – заборгованість за процентами. 
Також з нього видно, що ОСОБА_1 частково погашав заборгованість за кредитом, що свідчить про визнання ним своїх зобов`язань за кредитним договором.
Згідно виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 отримував та використовував кредитні кошти.
Судом також встановлено, що 29.05.2014  ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» із заявою №24559822 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
На підставі укладеного договору Товариство надало позичальнику кредит у сумі 700 грн. 
Згідно розрахунку заборгованості АТ «ПУМБ» видно, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №24559822 від 29.05.2014 станом на 24.11.2025 становить 1 106,24 грн, з яких 695,58 грн – заборгованість за кредитом; 410,66 грн – заборгованість за процентами. 
Також з нього видно, що ОСОБА_1 частково погашав заборгованість за кредитом, що свідчить про визнання ним своїх зобов`язань за кредитним договором.
Згідно виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 отримував та використовував кредитні кошти.
АТ «ПУМБ» направляло позичальнику вимогу про усунення порушень умов кредитних договорів №25852162 та №24559822 щодо погашення заборгованості в загальному розмірі 35 889,96 грн, проте ця вимога не виконана, порушення не усунуто. 
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Встановлено, що АТ «ПУМБ» має право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладених кредитних договорів №25852162 від 10.12.2013 та №24559822 від 29.05.2014.
Розрахунки заборгованості та виписки по особовим рахункам за кредитними договорами №25852162 та №24559822, укладеними між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 , надані суду позивачем, є належними та допустимими доказами стосовно заборгованості відповідача за неповернутими сумами кредиту на нарахованими процентами.
Тому, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №25852162 в розмірі 34 783,72 грн, з яких: 22 699,33 грн – сума заборгованості по кредиту; 12 084,39 грн – сума заборгованості за процентами, та за кредитним договором №24559822 в розмірі 1 106,24 грнз яких: 695,58 грн – сума заборгованості по кредиту; 410,66 грн – сума заборгованості за процентами.
Підсумовуючи викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню на загальну суму 35 889,96 грн (34 783,72 + 1 106,24 = 35 889,96).
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. 
Таким чином, позовні вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення з відповідача заборгованості закредитними договорами №25852162 та №24559822 підлягають задоволенню в розмірі 35 889,96 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. 
По даній справі позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 662,40 грн. Тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
 
Позов задовольнити. 
 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (м.Київ, вул.Андріївська, буд.4, ЄДРПОУ 14282829) заборгованість за кредитним договором №25852162 від 10.12.2013 в розмірі 34 783,72 грн, та за кредитним договором №24559822 від 29.05.2014 в розмірі 1 106,24 грн, що разом становить 35 889 (тридцять п`ять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 96 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 2 662,40 грн судових витрат. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя