Справа № 306/436/17

П О С Т А Н О В А
Іменем України
05 березня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді Джуги С.Д.,
суддів – Кожух О.А., Собослоя Г.Г.,
з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі), в інтересах якої діє адвокат Новікова Інна Станіславівна, на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2017 року у складі судді Ганчак Л.Ф., у справі за позовом  ОСОБА_2 , яка є правонаступником  ОСОБА_3 , до Свалявської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,-
в с т а н о в и в:
У лютому 2017 року ОСОБА_3 , правонаступником якого є  ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Свалявської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.
Позов мотивовано тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати - ОСОБА_5 , які проживали в житловому будинку АДРЕСА_1 , власником якого був батько. На даний час необхідно визнати право власності на спадкове майно за позивачем, однак в державній нотаріальній конторі йому було відмовлено, оскільки на день смерті батьків він проживав у спадковому будинку, проте із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, правоустановчих документів на будинок немає, що і послужило підставою звернення з позовом до суду. 
Позивач вказує, що є єдиним спадкоємцем, просив визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ).
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок - літера А-А*, котельня - літера Б, госп.будівля - літера Д, гараж - літера В, сарай - літера Г, вбиральня - літера Е, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, в інтересах якої діє адвокат Новікова Інна Станіславівна, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаюсь не неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що апелянт, ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 (яка померла останньою з подружжя), ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори за прийняттям спадщини. Однак, з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 червня 2025 року, ОСОБА_1 стало відомо, що на сьогоднішній день власницею спадкового майна є ОСОБА_2 , яка є її племінницею (донькою рідного брата ОСОБА_3 ), на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 19 вересня 2024 року. Вказує, що оскаржуваним рішенням порушено права та обов`язки ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 .
Ухвалою Закарпатьского апеляційного суду від 04 грудня 2025 року залучено до участі у справі ОСОБА_2 , як правонаступника позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 
У відзиві на апеляційну скаргу представник  ОСОБА_2 - адвокат Данилович Мирослава Анатоліївна, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
В судовому засіданні представник апеллянта - адвокат Новікова І.С. підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити.
ОСОБА_2 , її представник - адвокат Горінецький О.Й. просять апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Представник Свалявської міської ради судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлений. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у його відсутності.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторони, представників, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення або оспорювання саме її прав (ст.4 ч.1, ст.19 ЦПК України), зазначене стосується як права на позов, так і права на апеляцію.
Згідно із ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 , що стверджується довідкою КУП “Свалявське РБТІ” за №67 від 28.02.2017р. (а.с.18). Даний будинок був побудований на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва від 16.03.1957 року, виданого на підставі рішення виконкому Свалявської районної Ради депутатів трудящих №398 від 02.11.1955р. "Про відвод земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_4 " та посвідченого нотаріусом 2-ї Мукачівської нотконтори 13.01.1957р. за реєстром №1441. (а.с.9-10,13) .
Батько позивача - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 17.11.1999р. (а.с.14).
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 13.02.2009р. (а.с.15), яка на день смерті ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована у житловому будинку АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідок за №№458,459 від 28.02.2017р., виданих ВУКГ, позивач ОСОБА_3 на день смерті батька та матері проживав та значиться зареєстрованим у житловому будинку АДРЕСА_2 (а.с. 16,17)
Задовольняючи заявлений позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач проживав з померлими батьками і є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, а оскільки право власності на спадковий будинок не оформлено, тому наявні підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування права власності на вказаний житловий будинок. 
Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки такий не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права. 
Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статей 4, 5 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає, права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. З аналізу даної норми слідує, що відповідач – це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому, саме позивач визначає до кого пред`явити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.
Як роз`яснено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у спорах щодо спадкування відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
При цьому, суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року справі №461/6793/15-ц (провадження № 61-15551св18).
Пред`являючи даний позов, позивач ОСОБА_3 в якості відповідача зазначив Свалявську міську раду. Інших осіб, в порядку ст. 51ЦПК України судом першої інстанції до справи у якості співвідповідачів не залучалося.
Подаючи апеляційну скаргу як особа, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_1 , вказує на те, що ухвалене судом першої інстанції рішення, яким визнано за позивачем право власності на спадковий будинок, порушує її законні права та інтереси. 
З такими доводами апеляційної скарги погоджується колегія суддів, оскільки вони підтверджуються матеріалам справи та ґрунтуються на законі.
З матеріалів справи вбачається, що апелянт ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апелянт ОСОБА_1 звернулася до Свалявської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за померлою матір`ю ОСОБА_5 , де 20.06.2009 року заведена спадкова справа № 106/2009, що стверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. (а.с.48).
Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч.1ст. 1270 ЦК України).
Згідно із ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1,ч.2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Таким чином після смерті ОСОБА_5 спадщину за нею прийняла її донька (апелянт) ОСОБА_1 , яка у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини.
Суд першої інстанції не врахував вищевказані обставини справи, не з`ясував коло спадкоємців за померлими батьками позивача, наявність чи відсутність заведених спадкових справ, та чи взагалі Свалявська міська рада є належним відповідачем у спірних правовідносинах. 
Таким чином апелянт, як особа, яка прийняла спадщину за померлою матір`ю має майнові інтереси щодо спадкового майна за померлими батьками.
Вказане свідчить про те, що даний позов пред`явлено до неналежного відповідача, що є безумовною підставою для відмови у його задоволенні.
Відповідно до п. 4 ч. 3. ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
За вказаних обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові з вищенаведених підстав.
Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, –
ухвалив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі), в інтересах якої діє адвокат Новікова Інна Станіславівна, задовольнити.
Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2017 року скасувати.
У позові  ОСОБА_2 , яка є правонаступником  ОСОБА_3 , до Свалявської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 16 березня 2026 року. 
Головуючий :      
Судді: