ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

06 квітня 2026 року	Справа №160/36313/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 40359593 49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Філосовська, 39-а) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта

УСТАНОВИВ:

22 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області №75 від 19.11.2025 про накладення штрафу у розмірі 34 000 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що оскаржувана постанова Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області №75 від 19.11.2025 про накладення штрафу у розмірі 34 000 грн за порушенням ОСОБА_1 за порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
Позивач не погоджується з правомірністю прийняття контролюючим органом спірної постанови, оскільки за вимогою перевіряючого ОСОБА_2 мною знищено об?єкт продажу (товар) який на його думку міг зашкодити безпеці споживачів. Даний факт підтверджується Актом про знищення майна до Договору №320 від 03.11.2025 року між мною та ТОВ “ЕКОВДМ”.
Згідно з матеріалами перевірки, залишок продукції на момент перевірки становив 0 одиниць.
Ухвалою від 29 грудня 2025 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
09.01.2026 року відповідач подав відзив на позовну заяву де не погоджується з позовними вимогами . В обґрунтування правової позиції відповідач зазначив, що відповідач 19.09.2025 року під час проведення перевірки характеристик продукції у магазині «Tор shop.dp.ua», Дніпропетровська обл., м. Дніпро вул. Королеви Єлизавети ІІ, буд. 17-А, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , виявлено факт розповсюдження продукції: блендер ТМ «ADLER EUROPA», арт AD-4617, серійний номер2106, штриховий код 5902934830713, виробник Польща, яка не відповідає встановленим вимогам п.п. 17, 23, 24, 25, 31, 32, 44, 45, 46 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1077; п.п. 19, 27, 32, 33, 41, 42, 43 «Технічного регламенту обмеження використання деяких небезпечних речовин в електричному та електронному обладнанні», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 139. 
За результатами даної перевірки складено акт перевірки характеристик продукції від 19.09.2025 року №0100 та винесено рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.09.2025 року №327, № 328, № 329, якими зазначені невідповідності вимогам вищезазначених Технічних регламентів.
Під час перевірки характеристик продукції у магазині «Tор shop.dp.ua» документів, з яких можливо встановити, хто поставив дану продукцію, не надано. У зв`язку із вищевикладеним ФОП ОСОБА_1 , у розумінні ст. 8 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», вважається особою, що ввела в обіг дану продукцію. 
Копію декларації про відповідність продукції блендер ТМ «ADLER EUROPA», арт AD-4617, серійний номер2106, штриховий код 5902934830713, виробник Польща надано лише 03.11.2025, тобто під час позапланової перевірки характеристик продукції у ФОП ОСОБА_1 , як у особи, яка вважається такою, що ввела в обіг дану продукцію.
Позивач вважає, що постанову про накладення штрафу №75 від 19.11.2025 року протиправною та такою що, підлягає скасуванню, оскільки Позивач за вимогою посадових осіб контролюючого органу знищила об`єкт продажу товар блендер ТМ «ADLER EUROPA», арт AD-4617, серійний номер2106, штриховий код 5902934830713, виробник Польща і залишок продукції на момент проведення перевірки складає 0. 
Однак, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону №2735-VI до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі введення в обіг продукції, що не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на суб`єкта господарювання вже накладено штраф, - у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На думку відповідача, спірна постанова є правомірним та скасуванню не підлягає, оскільки прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені податковим законодавством за наслідками перевірки позивача.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
19.09.2025 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області проведено перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 характеристик продукції у магазині «Tор shop.dp.ua» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро вул. Королеви Єлизавети ІІ, буд. 17-А.
Перевіркою встановлено факт розповсюдження продукції: блендер ТМ «ADLER EUROPA», арт AD-4617, серійний номер2106, штриховий код 5902934830713, виробник Польща, яка не відповідає встановленим вимогам п.п. 17, 23, 24, 25, 31, 32, 44, 45, 46 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1077; п.п. 19, 27, 32, 33, 41, 42, 43 «Технічного регламенту обмеження використання деяких небезпечних речовин в електричному та електронному обладнанні», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 139. 
За результатами цієї перевірки складено акт перевірки характеристик продукції від 19.09.2025 року №0100 та винесено рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.09.2025 року № 327, № 328, № 329, якими зазначені невідповідності вимогам вищезазначених Технічних регламентів.
В порядку п.3 ч.1 ст. 15 Закону № 2735-VI Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на адресу ФОП ОСОБА_1 , зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з повідомленням про вручення (номер відправлення 4912600083418) була направлена вимога від 14.10.2025 № 5.1/18152 про необхідність з`явитися до управління для проведення позапланової перевірки характеристик продукції з 31.10.2025 по 05.11.2025 та надати документи, передбачені п.п.1-6 ч.7. ст. 23 Закону №2735-VI, а саме: 
- декларації про відповідність продукції блендер ТМ «ADLER EUROPA», арт AD4617, серійний номер2106, штриховий код 5902934830713, виробник Польща);
- супровідну документацію, що додається до відповідної продукції; документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо); інформацію щодо залишку продукції блендер ТМ «ADLER EUROPA», арт AD 4617, серійний номер 2106, штриховий код 5902934830713, виробник Польща); 
- копії технічної документації, передбаченої відповідними технічними регламентами;
- реєстраційні документи ФОП ОСОБА_1 (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, документи, підтверджуючі застосування загальної чи спрощеної системи оподаткування);
- документи, що засвідчують особу, а в разі залучення представника документ, що посвідчує уповноважену особу та її повноваження (паспорт громадянина України, наказ про призначення на посаду, довіреність тощо). 
Перевірку проведено з 31.10.2025 по 05.11.2025, про що складено акт перевірки характеристик продукції від 05.11.2025 № 0111, який вручено представнику ФОП ОСОБА_1 . Васіній В.О. під підпис.
За результатами перевірки ФОП ОСОБА_1 , було складено протокол про порушення відносно найменувань продукції, які перевірялись від 05.11.2025 року № 0111/2.
Листом від 06.11.2025 вих5.1/19787 ФОП ОСОБА_1 було запрошено на розгляд матеріалів перевірки 19.11.2025 о 10.00. 
Протоколи та лист-запрошення 06.11.2025 вручено представнику ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_3 під підпис.
19 листопада 2025 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області прийнято постанову № 75 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34 000 грн за порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
Вважаючи оскаржувану постанову № 75 від 19.11.2025 про накладення штрафу протиправною, позивач звернулась із цією позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення нагляду і контролю нехарчової продукції визначені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлені вимоги - вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами; орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, державний колегіальний орган, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду).
У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» повноваження також через свої територіальні органи, термін «орган ринкового нагляду» позначає також його територіальні органи; державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам; сфера відповідальності органу ринкового нагляду - перелік видів продукції, затверджений відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України, щодо яких відповідний орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам.
Статтею 7 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право: 1) вимагати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції, додержання вимог законодавства; 2) перевіряти наявність у посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, наявність службових посвідчень; 3) одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів; 4) бути присутніми під час здійснення всіх заходів ринкового нагляду; 5) одержувати в установленому порядку від органів ринкового нагляду і митних органів необхідну, доступну та достовірну інформацію про результати ринкового нагляду і контролю продукції; 6) вимагати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, забезпечення конфіденційності будь-якої інформації, одержаної під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції, крім випадків, визначених цим та іншими законами України; 7) оскаржувати в установленому законом порядку будь-які рішення, приписи, дії та бездіяльність органів ринкового нагляду, митних органів та їх посадових осіб; 8) звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду; 9) вживати за власною ініціативою заходів щодо запобігання та уникнення ризиків, які становить продукція, що надається ними на ринку, забезпечення відповідності цієї продукції встановленим вимогам та усунення порушень вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції"; 10) отримувати безоплатну консультативну допомогу від органу ринкового нагляду з метою запобігання порушенням під час здійснення заходів державного ринкового нагляду; 11) при проведенні планової перевірки не допускати посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, до проведення перевірки характеристик продукції, не зазначеної у відповідному секторальному плані ринкового нагляду.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» суб`єкти господарювання зобов`язані при здійсненні господарської діяльності ефективно взаємодіяти між собою під час вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цим Законом.
Статтею 16 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначені права осіб, які здійснюють контроль продукції: 1) проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, перевірки документів та вибіркові обстеження зразків продукції; 2) вимагати від декларантів надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення контролю продукції, перевіряти їх та одержувати копії документів і матеріалів, що свідчать про факти порушення законодавства; 3) вимагати від декларантів надання у погоджений з ними строк усних чи письмових пояснень з питань, що виникають під час здійснення контролю продукції; 4) вимагати від декларантів припинення дій, що перешкоджають здійсненню заходів контролю продукції.
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності.
Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
Так, частинами 3-4 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.
Відповідно до частини 5 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.
Відповідно до пункту 6 частини 7 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація, зокрема документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).
Згідно з частиною 7 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції»..
Відповідно до частини 10 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» строк проведення перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції чотирьох робочих днів, у виробника такої продукції - п`яти робочих днів. У разі проведення експертизи (випробування) зразків продукції, відібраних під час перевірки, на час її проведення перебіг строку проведення перевірки характеристик продукції призупиняється до одержання органом ринкового нагляду результатів експертизи (випробування).
У разі здійснення перекладу, зазначеного у пункті 3 частини першої статті 15 цього Закону, перебіг строку проведення перевірки характеристик продукції призупиняється до моменту одержання органом ринкового нагляду перекладених документів і матеріалів, але не більше ніж на 30 робочих днів.
У разі проведення перевірки за місцезнаходженням органу ринкового нагляду перебіг строку проведення перевірки починається з дня одержання органом ринкового нагляду від суб`єкта господарювання документів (їх копій) на продукцію, зазначених у частині сьомій цієї статті.
Продовження строку проведення перевірки не допускається.
За положеннями частини 11 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, перед початком перевірки зобов`язана роз`яснити суб`єкту господарювання, продукція якого перевіряється, порядок оскарження рішень, приписів, дій та бездіяльності органів ринкового нагляду та їх посадових осіб.
Вимоги до розпорядчих документів органів ринкового нагляду визначенні статтею 23-1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
Так, відповідно до частини 1 статті 23-1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція.
Згідно з частинами 2-4 статті 23-1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» на підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.
У направленні на проведення перевірки зазначаються: а) найменування органу ринкового нагляду, що здійснює перевірку; б) номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється перевірка; в) предмет перевірки (вид (тип), категорія та/або група продукції); г) місце розміщення продукції (найменування та адреса об`єкта, де розміщується продукція (магазин, ринок тощо); ґ) підстави для проведення перевірки; д) список посадових осіб органу ринкового нагляду, які беруть участь у здійсненні перевірки, із зазначенням їх посади, прізвища, імені та по батькові; е) список осіб, які залучаються до здійснення перевірки відповідно до пункту 7 частини першої статті 15 цього Закону; є) дата початку та дата закінчення перевірки; ж) тип перевірки (планова або позапланова); з) інформація про проведення попередньої перевірки (тип перевірки, дата початку та строк її здійснення).
Направлення є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення перевірки. Посадова особа органу ринкового нагляду не має права здійснювати перевірку без направлення на проведення перевірки та службового посвідчення.
Відповідно до частини 5 статті 23-1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» за результатами здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції посадова особа органу ринкового нагляду складає акт, який повинен містити такі відомості: а) найменування органу ринкового нагляду, а також посади, прізвища, імена та по батькові посадових осіб, які здійснили відповідний захід; б) дату та номер складання акта; в) місце розміщення продукції (найменування та адреса об`єкта, де розміщується продукція (магазин, ринок тощо); г) найменування юридичної особи, її місцезнаходження або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, її місце проживання, телефон, інші відомості, що дають змогу ідентифікувати осіб, що є виробниками, уповноваженими представниками, імпортерами або розповсюджувачами відповідної продукції; ґ) тип перевірки (планова або позапланова); д) предмет перевірки (вид (тип), категорія та/або група продукції); е) прізвища, імена та по батькові осіб, які залучаються до проведення перевірки відповідно до пункту 7 частини першої статті 15 цього Закону.
Посадова особа органу ринкового нагляду зазначає в акті детальний опис порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки, з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду, які здійснювали перевірку, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо здійснення перевірки є невід`ємною частиною акта органу ринкового нагляду.
У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи підписати акт посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, або уповноваженій нею особі в останній день перевірки, а другий зберігається в органі ринкового нагляду.
Частиною 1 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що відповідальність за порушення вимог цього Закону встановлюється цим та іншими законами України.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Абзацами 10-12 частини 6 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення.
У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.
Суб`єкт господарювання має право оскаржити рішення органу ринкового нагляду про накладення штрафу до керівника органу ринкового нагляду, а також у судовому порядку. У разі оскарження рішення у суді суб`єкт господарювання сплачує штраф після прийняття відповідного рішення керівником органу ринкового нагляду або судом.
Відповідно до п.20 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1067, імпортери зазначають своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу на електрообладнанні, а якщо це неможливо, - на його пакуванні чи в документі, що супроводжує таке електрообладнання. Контактні дані наводяться згідно з вимогами закону щодо порядку застосування мов.
Згідно п.28 Технічного регламенту перед наданням електрообладнання на ринку розповсюджувачі перевіряють, що на таке електрообладнання нанесено знак відповідності технічним регламентам, воно супроводжується необхідними документами, а також інструкціями та інформацією про безпечність, складеними згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, а також що виробник та імпортер виконали вимоги, визначені відповідно у пунктах 11, 12 і 20 цього Технічного регламенту.
Якщо розповсюджувач вважає або має підстави вважати, що електрообладнання не відповідає цілям, пов`язаним з безпечністю, він не надає таке електрообладнання на ринку до приведення його у відповідність з такими цілями. Якщо зазначене електрообладнання становить ризик, розповсюджувач повідомляє про це виробнику або імпортеру, а також відповідному органу державного ринкового нагляду.
Згідно п.25 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015р. № 1077, імпортери зазначають своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу на апаратурі, а у разі, коли нанесення відповідної інформації неможливе, - на її пакуванні чи в документі, що супроводжує таку апаратуру. Контактні дані наводяться згідно з вимогами закону про порядок застосування мов.
У п.32 Технічного регламенту вказано, що перед наданням апаратури на ринку розповсюджувачі перевіряють наявність на апаратурі знака відповідності технічним регламентам, необхідних супровідних документів, інструкцій та інформації, визначених в пунктах 48-50 цього Технічного регламенту, що складені згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, а також виконання виробником вимог, визначених в пунктах 16 і 17, імпортером - вимог пункту 25 цього Технічного регламенту.
Якщо розповсюджувач вважає або має підстави вважати, що апаратура не відповідає суттєвим вимогам, визначеним у додатку 1, він не надає цю апаратуру на ринку до приведення її у відповідність з такими вимогами. Якщо зазначена апаратура становить ризик, розповсюджувач повідомляє про це виробнику або імпортеру, а також відповідному органу державного ринкового нагляду.
З викладеного слідує, що розповсюджувач перед наданням продукції на ринку, забезпечує перевірку на відповідність продукції встановленим вимогам. Позивач з власної бездіяльності не перевірив та надав продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам на ринок.
На думку позивача відповідач не довів порушення норм Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1067 та норм Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015р. № 1077, та встановлені порушення за вимогою перевіряючого ОСОБА_2 знищено об`єкт продажу (товар) який на його думку міг зашкодити безпеці споживачів. Даний факт підтверджується Актом про знищення майна до Договору №320 від 03.11.2025 року між мною та ТОВ “ЕКОВДМ”.
Частиною 1 ст.1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» визначено зокрема, що:
ланцюг постачання продукції - послідовність суб`єктів господарювання, які забезпечують постачання продукції від виробника до споживача (користувача). Тобто, суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання є не лише особа в котрої було придбано продукцію.
виробник - це:
фізична чи юридична особа - резидент України, яка є виготовлювачем продукції, або будь-яка інша особа - резидент України, яка заявляє про себе як про виготовлювача, розміщуючи на продукції відповідно до законодавства своє найменування, торговельну марку чи інше позначення, або особа - резидент України, яка відновлює продукцію;
уповноважений представник виготовлювача продукції в Україні (у разі якщо виготовлювачем продукції є фізична чи юридична особа - нерезидент України);
імпортер продукції (у разі якщо виготовлювачем продукції є фізична чи юридична особа - нерезидент України, яка не має свого уповноваженого представника в Україні).
Таким чином, з метою усунення формальної невідповідності, приведення продукції у відповідність до встановлених вимог, суб`єкт господарювання має право звернутись до будь-якого суб`єкта господарювання в ланцюгу постачання, в тому числі до виробника даної продукції. А також вжити всіх можливих заходів для повідомлення постачальника про виявлену невідповідність встановленим вимогам.
Отже, Законом не обмежено розповсюджувачів, котрими всупереч вимогам чинного законодавства було надано на ринку продукцію що не відповідає встановленим вимогам, у виборі способів співпраці с суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання з метою усунення формальної невідповідності. Однак, необхідність ефективної співпраці між собою з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, визначено як обов`язок з метою досягнення встановлених Законом цілей.
Суд зауважив, що розповсюджувач перед наданням продукції на ринку забезпечує перевірку на відповідність продукції встановленим вимогам. Проте позивач цього не зробив і надав продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам, на ринок. (постанова Верховного Суду від 7 вересня 2022 року у справі № 440/539/21).
З урахуванням вищенаведеного, з доводами відповідача, що адміністративно-господарські санкції накладаються на особу, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до Закону Закону №2735-VI вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та/або на розповсюджувача за кожну модель, артикул чи партію продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, незалежно від кількості одиниць такої продукції та/або місць її реалізації.
Припинення реалізації та утилізація товару до моменту продажу або споживання (які у суду відсутні) є пом`якшувальними обставинами, але не гарантують автоматичного скасування штрафу.
Суд враховує, що статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Частина третя статті 42 Конституції України передбачає, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Згідно зі статтями 415 та 416 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифікована Законом України № 1678-VII від 16 вересня 2014 року, Україна взяла зобов`язання забезпечувати високий рівень захисту прав споживачів.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» безпека продукції - відсутність будь-якого ризику для життя, здоров`я, майна споживача і навколишнього природного середовища при звичайних умовах використання, зберігання, транспортування, виготовлення і утилізації продукції.
У силу вимог статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» держава зобов`язана забезпечувати, зокрема дотримання прав споживачів на належну якість продукції та безпеку продукції.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.
Правовий висновок про пріоритетність життя та здоров`я людини у сфері захисту прав споживачів, що забезпечується, у тому числі належним інформуванням споживачів про якість товару, його відповідність встановленим вимогам, неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 листопада 2019 року у справі № 817/381/16, від 14 лютого 2020 року у справі № 808/2525/16, від 28 вересня 2020 року у справі № 826/855/16, від 17 лютого 2021 року у справі № 640/19248/19, від у справі № 640/15352/19.
За таких обставин, Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області під час прийняття постанови №75 від 19.11.2025 про накладення штрафу у розмірі 34 000 грн на позивача діяла у межах повноважень та у порядку, визначених Конституцією та законами України, а тому спірна постанова є правомірною.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що відповідач в повному обсязі доведено вину позивача та законність прийнятих відповідачем рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та постанов про накладення штрафів.
Відтак у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 40359593 49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Філосовська, 39-а) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук