Справа № 592/1995/26
Провадження № 1-кп/592/528/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України у кримінальному провадженні № 12026200480000022 від 03.01.2026
за участю учасників судового провадження:
прокурора – ОСОБА_4 ,
потерпілої – ОСОБА_5 , 
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,
установив:
Житель м. Суми ОСОБА_3 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя та емоційної залежності останньої.
Зокрема, ОСОБА_3 неодноразово вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , яка перебуває в станій психоемоційної напруги, відчуває негативно забарвлені переживання остраху, розгубленості, емоційної притупленості та виснаження, сорому, зневірення у власних можливостях, відмічаються скарги на погіршення соматичного стану, знижений настрій, відчуття безперспективності, втратила інтерес до діяльності, яка раніше приносила задоволення. Описані обставини зумовлюють порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку, супроводжуються напругою від обмеження незалежності, потребують відстоювання власних установок, блокуванням потреби досягнення цілей, постійними конфліктними умовами, необхідністю систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим негативно впливають на її звичну життєдіяльність, знижують загальну якість її життя, спричиняють психологічні (моральні) страждання. 
Так, ОСОБА_3 11.04.2025 о 20:00 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з ознаками стану алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме: висловлював у її бік словесні образи, погрожував фізичною розправою, принижував та чинив психологічний тиск, чим своїми діями завдав психологічної шкоди здоров`ю потерпілої.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.06.2025 року ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави 510 грн.
Окрім цього, ОСОБА_3 16.06.2025 о 19:50, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, ображав нецензурною лайкою, штовхав, чим завдав їй психологічних страждань, внаслідок завдано шкоду фізичному та психологічному здоров`ю останньої. 
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.07.2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн.
Окрім цього, ОСОБА_3 15.09.2025 о 08:50 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з ознаками стану алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, ображав нецензурною лайкою, штовхав, чим завдав їй психологічних страждань, внаслідок завдано шкоду фізичному та психологічному здоров`ю останньої.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.09.2025 року ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 40 годин.
Незважаючи на неодноразове накладення стягнень за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із вчиненням насильства ОСОБА_3 продовжив вчиняти протиправні дії стосовно своєї співмешканки.
Так, 02.01.2026 ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у точно не встановлений слідством час, близько 17:40, вчинив дії домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 під час чого кричав, виражався нецензурною лайкою, принижував та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю.
Згідно висновку експертизи № 17 від 14.01.2026 на даний час ОСОБА_6 перебуває у стані психоемоційної напруги, що супроводжується занепокоєнням, образою, відчуттям приниження, відмічаються скарги на погіршення морального стану, плаксивість. Описані обставини зумовлюють порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку досліджуваної, погіршення умов повсякденного функціонування, наявність конфліктних умов, викликають ознаки співзалежної поведінки у вигляді зниження самооцінки, знецінення власних інтересів, порушення моральних принципів, чим впливають на її звичну життєдіяльність, знижують загальну якість її життя, спричиняють неінтенсивні психологічні (моральні) страждання
Наявний у ОСОБА_5 емоційний стан нестабільної психоемоційної напруги зумовлений (перебуває у причинно-наслідковому зв`язку) агресивною поведінкою її співмешканця.
Конфліктна поведінка ОСОБА_3 , постає для ОСОБА_5 психотравмуючою, викликає формування та фіксацію негативних психоемоційних змін досліджуваної.
Дії ОСОБА_3 , які виразилися в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 , що призвело до психологічних (моральних) страждань останньої, суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних (моральних) страждань потерпілої особи.
До початку судового розгляду 13.02.2026 між потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.
Відповідно до умов угоди, потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст.471 КПК України, виклали формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 примирився та вибачився перед потерпілою, а остання морально задоволена поведінкою обвинуваченого та не має до нього претензій матеріального чи морального характеру, тому сторонами угоди визначене узгоджене ними за ст.126-1 КК України покарання, а саме у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік із покладенням обов`язків передбачених ст. 59-1 КК України та застосуванням обмежувальних заходів, а саме: направлення обвинуваченого для проходження програми до кривдників.
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілій та обвинуваченій.
У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченню за ст. 126-1 КК України, погодився на призначення узгодженого покарання, зазначив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
ОСОБА_5 просила затвердити угоду про примирення. Зазначила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ч.1 ст.473 КПК України. 
Прокурор просила затвердити угоду про примирення і призначити узгоджене сторонами угоди покарання, оскільки її умови не суперечать вимогам закону та не порушують права сторін угоди.
За вимогами ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, відтак згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, у даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про примирення.
Обвинувачений  ОСОБА_3 погодився на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення судового засідання та можливість його понести.
Роз`яснивши положення ч. 5 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченим та потерпілими у судовому засіданні.
Обвинувачений ознайомлений зі ст. 389-1 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне невиконання угоди про визнання винуватості.
Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися та добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченою можуть бути виконані повністю. Крім того, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі статті 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою є нетяжким злочином.
Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого, даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.
Згідно обвинувального акту витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Зважаючи на поведніку обвинуваченого, та ті обставини, що обвинувачений та потерпіла до початку судового розгляду уклали угоду про примирення, обвинувачений підтвердив готовність понести покарання, суд приходить до висновку, що встановлений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.01.2026 у справі №592/1287/26 передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик, переховування від органів досудового розслідування та/або суду суттєво знизився, а тому застосований зазначеною ухвалою запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підлягає зміні в частині покладених на ОСОБА_3 обов`язків та обмежувальних заходів.
Керуючись ст. 374, 475 КПК України, - 
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 13.02.2026 між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України.
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік, з покладенням до відбуття призначеного покарання обов`язків, передбачених ч.2 ст. 59-1 КК України, а саме:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 на строк один місць обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду, а також до набрання вироком законної сили виконувати передбачений ч.5 ст.194 КПК України обов`язок повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Повідомити ОСОБА_3 під розпис покладені на нього обов`язки і роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Речовий доказ оптичний диск CD-R з аудіозаписом дзвінка на лінію 102 залишити в матеріалах кримінального провадження, що зберігається в Окружній прокуратурі м. Суми.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5 –7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілою, її представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. 6, 7 ст. 474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 

Суддя ОСОБА_7