РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
16 квітня 2026 року 	м. Рівне	№640/13969/20	
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 	
 	визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -	
В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м.Києва від 01.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Законом України №2825-IX від 13.12.2022, що набрав чинності 15.12.2022, ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
Згідно з розділом II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
На виконання вказаного положення Державна судова адміністрація України наказом №399 від 16.09.2024 затвердила Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва. 
Відповідно до цього Порядку, 08.11.2024 здійснено пакетний автоматизований розподіл судових справ, за яким Рівненському окружному адміністративному суду, з урахуванням навантаження та за принципом випадковості, визначено до передачі 460 справ. 
Наказом в.о.керівника апарату Київського окружного адміністративного суду №45-0д/ка від 31.12.2024, затверджено графік передачі справ, відповідно до якого справи передані Рівненському окружному адміністративному суду 14.02.2025.
На виконання рішення зборів суддів Рівненського окружного адміністративного суду (протокол №3 від 21.11.2024 та №4 від 13.12.2024), комісією прийнято справи, а Відділом документального забезпечення проведено їх реєстрацію та автоматизований розподіл.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2025 року для розгляду справи №640/13969/20 визначено суддю Нор У.М.
Ухвалою суду від 10.03.2025 позовну заяву прийнято до провадження судді У.М. Нор та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до відповідача із запитом від 14.04.2020 на отримання публічної інформації та просив надати завірені копії зареєстрованого у Міністерстві юстиції України - Положення про департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України. Позивач вказує, що запит відповідач отримав 24.04.2020, однак відповіді на запит протягом п`яти робочих днів з дня отримання запиту не надав. Тобто, відповідач допустив протиправну бездіяльність.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнано, та просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, аргументуючи свою позицію тим, що 29.04.2020р. відповідачем отримано запит позивача та 04.05.2020р. надано на нього відповідь та направлено засобами поштового зв`язку. Відтак відповідачем здійснено належний розгляд запиту, у строки встановлені ЗУ «Про доступ до публічної інформації», у зв`язку з чим посилання позивача у позовній заяві є безпідставними.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Позивач звернувсь до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації" із запитом від 14.04.2020року, в якому просив надати засвідчену копію Положення про Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.
Відповідно до інформації вказаний запит вручено відповідачу – 29.04.2020 про, що свідчить вхідний штамп ДСР Національної поліції України.
Як зазначено позивачем, не отримавши станом на 22.06.2020 року, відповіді на вказаний запит, позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, звернулась за захистом своїх прав з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Положення статті 40 Конституції України гарантують кожній особі право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових чи службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно з статтею 1 вказаного Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Згідно із статтею 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини 1 статті 5 цього Закону).
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
В силу частини 4 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію (пункт 6 частини першої статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).
Запит на інформацію, згідно з частиною першою статті 19 вказаного Закону, - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. 
Згідно з частиною 1, 4 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Аналіз вищевикладених норм дає підстави для висновку, що розпорядники інформації в межах встановленого Законом строку зобов`язані надавати та оприлюднювати публічну інформацію, зокрема, за запитами на інформацію, незалежно від того, чи стосується ця інформація запитувача інформації особисто.
Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, запит позивача від 14.04.2020 року вручено відповідачу – 29.04.2020 року, про, що свідчить вхідний штамп ДСР Національної поліції України.
Згідно з матеріалів справи запитів, який наявний в матеріалах справи, запит позивача зареєстровано 29.04.2020 року вх.№61зі. Виконавцем запиту, відповідно до резолюції заступника начальника Департаменту, визначено заступника начальника відділу правового забезпечення Департаменту – А.Андрущенко.
04.05.2020 року Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України, листом вих.№70зі, за результатами розгляду запиту позивача від 14.04.2020 року, надано відповідь, до якої долучено копію Положення про Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.
Відповідно до Пояснення провідного документознавця 4-го відділу 4-го управління ДСР НПУ – Кравченко О.Г., до функціональних обов`язків якої належить відправка вихідної кореспонденції, нею отримано 04.05.2020 року відповідь на запит від 04.05.2020 року №61зі для відправки та о 18 год. 20 хв. 05.05.2020 року вкладено запакований конверт з відповіддю позивачу в поштову скриньку, розміщену за адресою: вул. Богомольця, м. Київ . Відправку відповіді здійснено простою кореспонденцією, оскільки для відправки громадянам відповідей засобами рекомендованої кореспонденції грошові кошти не виділяються.
Інших доказів на підтвердження відправлення відповіді позивачу від 04.05.2020 відповідачем до суду надано не було.
Суд зазначає, що Законом України «Про доступ до публічної інформації» не визначено яким видом поштового відправлення розпорядник інформації повинен надіслати відповідь у разі її надіслання засобами поштового зв`язку (простий лист, рекомендований, з повідомленням про вручення, з оголошеною цінністю).
Однак, зважаючи на імперативно встановлений обов`язок розпорядника інформації надати відповідь на інформаційний запит, а також його статус у відповідних правовідносинах як суб`єкта владних повноважень, суд вважає, що саме розпорядник інформації у випадку виникнення спору повинен довести факт не лише надіслання відповіді, а й її вручення запитувачу інформації чи повернення без вручення із зазначенням відповідних причин.
Будь-яких доказів саме надіслання та/чи вручення цього листа від 04.05.2020 (фіскальний чек поштового відділення, повідомлення про вручення поштового відправлення, опис вкладення тощо) відповідач суду не надав, відповідно, не довів виконання свого обов`язку надання відповіді на запит на інформацію.
Однак в матеріалах справи наявний лист від 27.07.2020 №7164/55/04.2020 про повторне надіслання відповіді на запит на інформацію. А також надано опис вкладень про повторне надіслання запитуваної інформації.
Відповідно до частиною 1, статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Таким чином суд дійшов висновку, що відповідачем порушено вимоги ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Вищенаведене дає підстави для висновку про протиправність бездіяльності Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо ненадання позивачу запитуваної інформації у відповідь на запит про отримання публічної інформації від 14 квітня 2020 року у передбачений Законом України "Про доступ до публічної інформації" строк та необхідність зобов`язання відповідача розглянути вказаний запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, обов`язок доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень одночасно покладено на усіх учасників процесу.
Проте, на виконання вимог частини другої статті 77 КАС України, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності відмови у доступі до публічної інформації. При цьому, не надано жодних доказів наявності підстав для відмови у наданні інформації на відповідний запит, що передбачений положеннями частини першої статті 22 Закону № 2939-VI, зокрема, що інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат не вирішується. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо ненадання публічної інформації за запитом від 14 квітня 2020 року.
Визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію.
Зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України розглянути запит від 14 квітня 2020 року про надання публічної інформації. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 16 квітня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця,10,Мсп601,Центральна Частина Києва, Київ,01601, ЄДРПОУ/РНОКПП 43305056) 

Суддя       У.М. Нор