Справа № 755/17707/25 
Провадження № 2/487/687/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ

21.04.2026 року місто Миколаїв 
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: судді Темнікової А.О., за участю секретаря судового засідання Демиденко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
ВСТАНОВИВ:
03.09.2025 року Приватне акціонерне товариство «Провагроінвест» звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» 20516 гривень 43 копійки матеріальної шкоди в порядку регресу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.03.2019 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AK/8922495. Забезпеченим ТЗ за Полісом є RENAULT LOGAN, д.н. НОМЕР_1 . 12.01.2025 року було змінено назву юридичної особи ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» на ПрАТ "ПРОВАГРОІНВЕСТ". 07.06.2019 року в м. Києві, по Дарницькій площі, з`їзд на пр-т Гагаріна відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Забезпеченого ТЗ RENAULT, LOGAN, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (Відповідача) та ТЗ NISSAN QASHQAI, д.н. НОМЕР_2 . Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 03.07.2019 року (справа № 755/9648/19) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ NISSAN QASHQAI, д.н. НОМЕР_2 , що підтверджується Постановою суду. Враховуючи наявність у потерпілого Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу в ПрАТ «СК «Уніка», страхувальник пошкодженого ТЗ NISSAN QASHQAI, д.н. НОМЕР_2 , звернувся до свого Страховика з заявою про подію та виплату страхового відшкодування, який на підставі акту огляду, рахунку СТО виплатив потерпілому страхове відшкодування в розмірі 22516,43 гривень. Враховуючи наявність у винуватця полісу, за яким забезпеченим є ТЗ RENAULT, LOGAN, д.н. НОМЕР_1 , ПрАТ «СК «Уніка», після виплати потерпілому страхового відшкодування звернулося до ПрАТ “СК “ПРОВІДНА” з заявою про регресні вимоги. На підставі зібраних документів ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт № 1001/39/5208/P на суму 20516,43 гривень (з вирахуванням франшизи 2000 гривень, визначеної полісом), виплату якої здійснено на рахунок ПрАТ «СК «Уніка», що підтверджується платіжною інструкцією № 045787 від 10.12.2019 року. Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 09.08.2019 року (справа № 755/9634/19) встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а тому, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 20516,43 гривень.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22.09.2025 року матеріали зазначеної позовної заяви було передано до Заводського районного суду міста Миколаєва за територіальною підсудністю.
Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 01.12.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху у зв?язку з невідповідністю статтям 175-177 ЦПК України.
03.12.2025 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про усунення недоліків, відповідно до якої позивачем надано докази направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача.
04.12.2025 року ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва відкрито провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 
Правом на подання відзиву відповідач не скористався.
Оскільки справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до вимог частини третьої статті 279 ЦПК України суд не проводив підготовчого засідання.
Перед тим як закінчити з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд надав можливість кожній із сторін висловити свою позицію та надати наявні у неї докази.
Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, яку останній повторив в п.22 справи «Осіпов проти України» (заява № 795/09, рішення від 08.10.2020 року), стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Пункт 1 статті 6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження (див. рішення у справі «Варданян та Нанушян проти Вірменії» (Vardanyan and Nanushyan v. Armenia), заява № 8001/07, пункт 86, від 27.10.2016 року, та наведені у ньому посилання). Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті «справедливого судового розгляду», гарантованого статтею 6 Конвенції. Суд повинен встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента.
Суд забезпечив сторонам можливість ефективно представляти свою справу в суді. Розгляд справи проводився у відкритому судовому засіданні. Сторони повідомлялись про дату, місце та час розгляду справи.
Відтак, суд у відповідності до вимог частини п`ятої статті 12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення і які не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, при тому що в силу частин другої, третьої та четвертої статті 83 ЦПК України вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом та в цей же строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи.
Суд у відповідності до вимог частини сьомої статті 81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.
Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
В будь якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (частина третя статті 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції.
Справа була призначена до судового розгляду на 19.01.2026 року, 17.02.2026 року, 18.03.2026 року та 17.04.2026 року.
В судове засідання представник позивача не з`явилась. Про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. 07.01.2026 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, поштове відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 19.01.2026 року, 17.02.2026 року, 18.03.2026 року та 17.04.2026 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог статті 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 07.06.2019 року, о 19-50 годині, в м.Києві, по Дарницькій площі, з`їзд на пр.-т Ю.Гагаріна, керуючи автомобілем «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_3 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, не врахував дорожньої обстановки та скоїв зіткнення з автомобілем «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 03.07.2019 року у справі №755/9648/19 (провадження №3/755/4490/19) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.
10.04.2019 року укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №К2НОСРS-1939455, відповідно до умов якого страховиком є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», страхувальником є АТ Комерційний банк «ПриватБанк», лізингоотримувачем є ОСОБА_3 , предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням, та розпорядженням наземним транспортним засобом, що належить йому на правах власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших законних підставах. За вказаним договором майном, що страхується, є транспортний засіб Nissan Qashqai, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузову НОМЕР_5 . Строк дії договору з 10.04.2019 року до 09.04.2020 року.
Відповідно до рахунку №02890 від 12.06.2019 року, виписаного постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніко Автоальянс» на замовлення платника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ? запчастини, необхідні для ремонту транспортного засобу Nissan Qashqai, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузову НОМЕР_5 : бампер задній вартістю 15400,63 гривні, накладка арки задня права вартістю 3601,56 гривень, бризговик задній правий вартістю 1977,34 гривні, засіб для безконтактної мийки вартістю 17,13 гривень, очисник коліс та сажі вартістю 14,85 гривень, серветки вартістю 27,54 гривень, що загалом становить 21039,05 гривень; роботи, необхідні для ремонту зазначеного транспортного засобу: бампер задній – зняття, встановлення вартістю 367,2 гривень, бампер задній – переобладнання вартістю 367,2 гривень, накладка крила задня права – зняття, встановлення вартістю 229,5 гривень, крило заднє ліве – полірування вартістю 367,2 гривень, мийка автомобіля вартістю 146,28 гривень, що загалом становить 1477,38 гривень. Загальна сума запчастин та відновлювального ремонту транспортного засобу становить 22516,43 гривні.
23.08.2019 року головним фахівцем Департаменту врегулювання збитків ПрАТ «СК «Уніка» М.В. Дмитрієвим було складено страховий акт №00304739, відповідно до якого висновком комісії встановлено, що на підставі наявних документів подія, а саме: зіткнення двох транспортних засобів 07.06.2019 року у місті Києві на площі Дарницькій, кваліфікована як страховий випадок; згідно акту та умовам договору страхування №К2НОСРS-1939455 виплата страхового відшкодування Страхувальнику підлягає сума 22516,43 гривень.
24.07.2019 року АТ КБ «ПриватБанк», як страхувальник, звернулось до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про перерахування страхового відшкодування за договором страхування №К2НОСРS-1939455 від 10.04.2019 року у зв`язку з настанням ДТП (зіткнення з іншим транспортним засобом) 10.06.2019 року.
Відповідно до наказу №00304738 від 23.08.2019 року Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» в зв`язку з настанням страхового випадку 07.06.2019 року з автомобілем Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_4 , на підставі договору страхування №К2НОСРS-1939455 від 09.04.2019 року прийнято рішення випалтити АТ КБ «ПриватБанк» страхове відшкодування згідно розрахунку суми збитку в розмірі 22516,43 гривень, шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «Ніко Автоальянс».
Згідно платіжного доручення №105089 від 27.08.2019 року платник ПрАТ «СК «Уніка» перерахувало отримувачу ТОВ «Ніко Автоальянс» страхове відшкодування у сумі 22516,43 гривень.
У відповідності до полісу серії АК №008922495 транспортний засіб Renault Logan, державний номер НОМЕР_3 , було застраховано у страховій компанії ПрАТ «СК «Провідна».
12.09.2019 року ПрАТ «СК «Провідна» затверджено страховий акт №1001/39/5208/Р за договором страхування ОСЦПВ, відповідно до якого до виплати за страховим випадком від 07.06.2019 року потерпілому належить 20516,43 гривень.
13.09.2019 року ПрАТ «СК «Уніка» звернулось до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою №25801 на виплату страхового відшкодування, оскільки транспортний засіб постраждалої сторони на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ «СК «Уніка», за умовами Договору добровільного страхування КАСКО №К2НОСРS-1939455 від 09.04.2019 року, ПрАТ «СК «Уніка» здійснено страхове відшкодування в розмірі 22516,43 гривень. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність особи винної в настанні дорожньо-транспортної пригоди застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» просили здійснити відшкодування шкоди (регресний платіж). 
Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті №045787 від 10.12.2019 року ПрАТ «СК «Провідна» здійснило переказ ПрАТ «СК «Уніка» на суму 20516,43 гривень з призначенням платежу: оплата страхового відшкодування згідно договору №АК/8922495/1046/19, згідно акту №1001/39/5208/Р.
12.01.2025 року юридична особа ПрАТ «СК «Провідна» змінило назву на ПрАТ «Провагроінвест».
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Глава 5 ЦПК України присвячена врегулюванню питання доказів та доказування. Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України.
Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (частина третя статті 82 ЦПК України).
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).
Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому під збитками розуміються, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (згідно із частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України).
Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦПК України).
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Згідно зі статтею 999 ЦК України Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).
Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.
Страхова премія (страховий платіж, страховий внесок) - плата у грошовій формі за страхування, яку страхувальник зобов`язаний сплатити страховику згідно з договором страхування.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до ст. 18 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.
У разі настання події, що є підставою для здійснення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, чинних на день настання такої події, а для регламентної виплати, визначеної пунктом 4 частини першої статті 43 цього Закону, - у межах страхових сум, встановлених на день укладення внутрішнього договору страхування, за яким здійснюється така виплата, зобов`язано у встановленому цим Законом порядку здійснити регламентну виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи.
Відповідно до п. п. 38.1.1 а) п. 38.1. ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1 частини 1 статті 37 "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо така особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції.
Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 09.08.2019 року (справа №755/9634/19) встановлено, що ОСОБА_1 07.06.2019 року, о 19-50 годині, в м.Києві, по Дарницькій площі, з`їзд на пр.-т Ю.Гагаріна, керував автомобілем «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в стані наркотичного сп`яніння. Даною постановою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.
За таких обставин, позивач надав докази виникнення права зворотної вимоги до відповідача, як до винної особи, яка вчинила дорожньо-транспорту пригоду керуючи транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, в розмірі понесених витрат, що складають 20 516 гривень 43 копійки, тому позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК УКраїни датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 20 516 (двадцять тисяч п`ятсот шістнадцять) гривень 43 копійки. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. 
Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Позивач: Приватне акціонерне товариство «ПРОВАГРОІНВЕСТ», адреса: 03049, Київська обл., м. Київ, просп. Повітряних Сил, 25, ЄДРПОУ 23510137.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Повне судове рішення складено 21.04.2026 року. 

Суддя        А.О. Темнікова