Справа № 128/5202/25 

ВИРОК
Іменем України
24 квітня 2026 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 
та учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2025 за №12025020020000801, по обвинуваченню 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , одруженого, освіта неповна середня, непрацюючого, раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 з 14.07.2021 та спільно із матір?ю дружини – ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_2 , та відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є особою, на яку поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. 
ОСОБА_5 протягом 2025 року умисно, систематично вчиняв по відношенню до своєї тещі ОСОБА_4 психологічне насильство, яке виражалось у погрозах заподіяння шкоди здоров?ю, а також словесних образах у вигляді нецензурних лайок, що в результаті призвело до психологічних страждань, та перебуває на профілактичному обліку як сімейний кривдник з 30.05.2025. 
Так, 10.05.2025 о 18:05 год ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно тещі ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у висловленні погроз і приниженні честі та гідності. Унаслідок таких дій ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 психологічних страждань, що призвело до емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття потерпілої, у зв?язку з чим викликано працівників поліції, якими було припинено протиправні дії ОСОБА_5 та складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вінницький районний суд Вінницької області постановою від 11.06.2025 (справа № 128/2160/25) ОСОБА_5 визнав винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та наклав на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. 
Крім того, 11.05.2025 о 13:48 год ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно тещі ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у висловленні погроз і приниженні честі та гідності. Унаслідок таких дій ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 психологічних страждань, що призвело до емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття потерпілої, у зв?язку з чим викликано працівників поліції, якими було припинено протиправні дії ОСОБА_5 та складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вінницький районний суд Вінницької області постановою від 16.06.2025 (справа № 128/2181/25) ОСОБА_5 визнав винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. 
Крім того, 26.09.2025 о 14:00 год ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно тещі ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у висловлюваннях брутальною лайкою. Унаслідок таких дій ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 психологічних страждань, що призвело до емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття потерпілої, у зв?язку з чим викликано працівників поліції, якими було припинено протиправні дії ОСОБА_5 та складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, який розглядається Вінницьким районним судом Вінницької області (справа №128/4139/25). 
Незважаючи на неодноразові притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173-2 КУпАП, що підтверджує систематичність вчинення ним домашнього насильства, ОСОБА_5 продовжив чинити протиправні дії відносно тещі ОСОБА_4 . Так, 09.10.2025 о 13:00 год ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 , розпочав черговий конфлікт, у ході якого у нього виник умисел на вчинення психологічного насильства щодо ОСОБА_4 . Ситуація, що досліджується за справою, є психотравмувальною для особи ОСОБА_4 . Внаслідок психотравмуючої сімейної ситуації (агресивна поведінка зятя) під час спільного проживання потерпіла ОСОБА_4 відмічала негативні психоемоційні переживання, а саме: тривожне очікування, постійна напруга, страх за здоров?я та здоров?я доньки, відчуття образи та приниження, порушення сну, страх залишати будинок.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні 23.04.2026 надала показання, що ОСОБА_5 є її зятем. У неї із ОСОБА_5 неодноразово виникали суперечки та скандали, під час яких ОСОБА_5 вчиняв відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, у зв`язку із чим вона не менше трьох разів викликала працівників поліції, які складати протоколи про адміністративні правопорушення. Внаслідок дій ОСОБА_5 вона боялася за своє життя та здоров`я. На даний час вона із ОСОБА_5 примирилася. Не хоче, щоб його позбавляли волі, бо пробачила його. 
У судовому засіданні 23.04.2026 обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав у повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Суду надав показання, що у нього із потерпілою неодноразово виникали конфлікти, під час яких він вчиняв щодо неї домашнє насильство. Під час конфліктів потерпіла викликала працівників поліції, які приїжджали та складали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, у результаті чого він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. На даний час вони з потерпілою примирилися, він вибачився перед нею, більше її ображати не буде, щиро кається.
Прокурор під час судових дебатів просила визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 4 роки; відповідно до ст. 59-1 КК України, визначити ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; згідно з п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, визначити ОСОБА_5 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком 3 місяці. 
Потерпіла ОСОБА_4 під час судових дебатів просила не позбавляти волі ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 просить призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 рік. 
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_6 під час судових просила призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 рік із визначеними законодавством обмеженнями.
Враховуючи думки учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за можливе обмежитись допитом потерпілої та обвинуваченого, а також дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого. Водночас судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених обставин, сумнівів у добровільності їхніх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом установлено, що під час досудового розслідування дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України – домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Водночас суд також враховує, що відповідно до частин першої-другої статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, не працює, раніше судимий.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. 
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином, суд вважає достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання у виді пробаційного нагляду та покладенням відповідно обов`язків. У даному випадку таке покарання як пробаційний нагляд повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати інше покарання з тих, які передбачені за вчинене кримінальне правопорушення.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», програма для кривдника – комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.
Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.
Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах гендерної рівності, взаєморозуміння; взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.
За вказаних обставин, суд вважає доцільним, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід, відповідно до якого направити для проходження програми для кривдників.
Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. 
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 349, 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до засудженого обмежувальний захід, відповідно до якого направити ОСОБА_5 до органу місцевого самоврядування за місцем його проживання для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржено в апеляційному порядку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ