Справа № 169/1005/25
Провадження № 1-кп/169/51/26 

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ружин Турійського району Волинської області, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого оглядачем вагонів (ДН-3) Ковель регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», виробничий підрозділ «Служба роботи станцій» станція Ковель, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, несудимого, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 на початку 2022 року, знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 (більш точної дати, часу та місця події в ході досудового розслідування не встановлено),  діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, маючи умисел на підроблення офіційного документа з метою його подальшого використання, а саме посвідчення тракториста-машиніста на своє ім`я, усупереч пункту 7 «Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 217 від 02 квітня 1994 року, не проходивши медичного огляду у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я, а також не складавши теоретичного і практичного іспитів екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби, а саме іспиту, під час якого перевірено навички керування машинами відповідних категорій, які мали б бути заявлені для отримання посвідчення, усвідомлюючи значення та суспільно - небезпечний характер власних дій та керуючи ними, реалізовуючи єдиний умисел на підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання, знайшов в мережі Інтернет оголошення про надання послуг з виготовлення підроблених посвідчень та зв`язався з невстановленою особою, яка його розмістила, чим вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) та заздалегідь домовився з нею про виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста, виданого на його ім`я і яке надає право на керування машинами категорій «А1, А2».
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення офіційного документа, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із вказаною невстановленою на час досудового розслідування особою, попередньо узгодивши зміст виконуваних функцій кожного, обговоривши деталі виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста та суму винагороди в розмірі приблизно 8 000 гривень, безпосередньо виконав об`єктивну сторону кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційних документів, а саме: надав (повідомив) невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані, які необхідно було зазначити при підробленні документа, та надав свою фотокартку. Після цього, невстановленою на цей час досудовим розслідуванням особою, у невстановлений час та в невстановленому місці, виконано іншу частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційних документів, а саме: із використанням отриманої від ОСОБА_4 інформації, виготовлено (підроблено) бланк офіційного документа – посвідчення тракториста-машиніста, в яке внесено завідомо неправдиві відомості щодо: серії та номера документа – НОМЕР_1 , органу видачі – ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області, наявності у ОСОБА_4 права керування машинами категорії «А1, А2», а також анкетні дані та фотокартку, надані ОСОБА_4 .
Тобто, дії як ОСОБА_4 , так і невстановленої досудовим розслідуванням особи, були охоплені спільним умислом, спрямованим на виготовлення підробленого офіційного документа, з метою подальшого його використання.
Крім цього, ОСОБА_4 19 вересня 2025 року о 10.22 годині, знаходячись за кермом трактора марки «Lovol FT244HN», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі R15, сполученням «Ковель-Володимир», на повороті в напрямку с.Ружин Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений працівниками поліції. Тоді ж, під час перевірки документів працівниками поліції, ОСОБА_4 , виконуючи їх законну вимогу щодо пред`явлення документів на транспортний засіб та посвідчення тракториста – машиніста, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використав шляхом пред`явлення та надання для перевірки працівникам поліції завідомо для нього підроблений офіційний документ – посвідчення тракториста – машиніста, в яке внесено завідомо неправдиві відомості щодо серії та номера документа – НОМЕР_1 , органу видачі ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області, наявності у ОСОБА_4 права керування машинами категорії «А1, А2», із його анкетними даними та фотокарткою. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і показав, що дійсно на початку 2022 року він знаходився за місцем свого проживання в с. Городилець Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області, де через Інтернет домовився із незнайомою йому особою про виготовлення на своє ім`я посвідчення тракториста-машиніста категорії «А1, А2» за 8 000 гривень. Для цього він передав свої паспортні дані, номер ідентифікаційного кода платника податків та фотокартку. Навчання для отримання посвідчення тракториста-машиніста не проходив. У вересні 2025 року керував трактором марки «Lovol FT244HN», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі R15, сполученням «Ковель-Володимир», на повороті в напрямку с.Ружин Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області, був зупинений поліцейськими, яким надав для перевірки підроблене посвідчення. За результатом перевірки поліцейські встановили, що посвідчення у базах не значиться і є підробленим. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.
Таким чином, наведені вище показання обвинуваченого ОСОБА_4 є детальними, чіткими та послідовними і в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, які, в свою чергу, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Не маючи підстав сумніватися у добровільності позиції, а також показань обвинуваченого, суд, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших, окрім наведених вище, доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Тому, всесторонньо проаналізувавши матеріали кримінального провадження та ті обставини, що були встановлені в судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 358 КК України, і кваліфікує такі його дії як підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та частиною четвертою статті 358 КК України, і кваліфікує такі його дії як використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Тобто при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати не тільки дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, тощо, а й особливості вчинення конкретного кримінального правопорушення, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.
Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини кримінального провадження, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами статті 65 КК України, враховує  в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до положень статті 12 КК України є нетяжким злочином, а друге - кримінальним проступком, особу винного, якийна диспансерному обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює, вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, прямої (дійсної) шкоди внаслідок кримінального правопорушення завдано не було.
Крім цього, суд враховує пом`якшуючі покарання обставини, до яких відносить щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.
З урахуванням наведеного вище та виходячи із необхідності й достатності покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за частиною третьою статті 358 КК України у виді обмеження волі, за частиною четвертою статті 358 КК України - у виді штрафу в межах санкцій зазначених статей кримінального закону, із застосуванням положень статті 70 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.
Водночас, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також інші наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе і без відбування покарання, а тому на підставі статті 75 КК України звільняє обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням та з покладенням на нього передбачених статтею 76 КК України обов`язків.
На підставі частини четвертої статті 174 КПК України арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 вересня 2025 року, підлягає скасуванню.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової технічної експертизи документів, № СЕ-19/103-25/12761 - ДД від 13 жовтня 2025 року, на підставі положеньстатті 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись частиною третьою статті 349, статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України, та призначити йому покарання:
-за частиною третьою статті 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
-за частиною четвертою статті 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 вересня 2025 року на посвідчення тракториста - машиніста на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , що було виявлене та вилучене 19 вересня 2025 року в ході проведення огляду місця події на трасі Р-15, сполученням ОСОБА_5 , на повороті в напрямку с. Ружин Ковельського району Волинської області, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, скасувати.
Речові докази, а саме:
-посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , яке поміщено до сейф-пакета Експертної служби МВС № 6124795; 

-DVD-R диск, наданий Ковельським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 12025035550000312 від 20 вересня 2025 року, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3 119 (триі тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 90 (дев`яносто) копійок.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий