Справа № 420/8089/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді Танцюри К.О.,
за участю секретаря Грекової К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за заявою Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 код за РНОКПП НОМЕР_1 , згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 23.03.2026 року.
Ухвалою суду від 24.03.2026 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, за участю органу доходів і зборів, що її вніс, та платника податків, стосовно якого її внесено; призначено по справі судове засідання.
В обґрунтування вимог заявник зазначив, що у відповідності до наказу про проведення фактичної перевірки та направлень на перевірку (копії направлень та наказу додані до заяви), посадові особи Головного управління ДПС в Одеській області 20.03.2026 о 12 год. 30 хв., прибули до господарського об`єкту та встановили, що у зазначеному об`єкті здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 (код за РНОКПП НОМЕР_2 ). Надалі уповноваженими особами контролюючого органу були пред`явлені службові посвідчення співробітників Головного управління ДПС в Одеській області, копію наказу «Про проведення фактичної перевірки» від 19.03.2026 №2632-п та направлень на перевірку. До початку проведення фактичної перевірки, в порядку п.п. 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 ПКУ, 20.03.2026 фахівцями Головного управління ДПС в Одеській області проведено контрольну розрахункову операцію у відділу продажів «Realty Consulting Group» з метою контролю щодо дотримання ФОП ОСОБА_1 код за РНОКПП НОМЕР_2 порядку проведення готівкових розрахунків та застосування РРО/ПРРО. Під час контрольної розрахункової операції на вищевказаному господарському об`єкті був складений «договір завдатку для укладання договору про суспільне будівництво від 20.03.2026 на загальну суму 160 000 грн. за готівкові кошти, які були передані ОСОБА_2 . Факт отримання та зберігання коштів на місці проведення розрахункових операцій підтверджується описом наявних готівкових коштів на місці проведення розрахунків, який підписано фахівцями контролюючого органу. Як зазначив представник податкового органу, відповідно до автоматизованих інформаційних систем ДПС України у відповідача за РНОКПП НОМЕР_2 відсутні зареєстровані реєстратори розрахункових операцій або програмні реєстратори розрахункових операцій. Тобто, станом на фактичну дату проведення перевірки та станом на дату складання відповідної заяви контролюючим органом, у ФОП ОСОБА_1 код за РНОКПП НОМЕР_2 відсутні зареєстровані реєстратори розрахункових операцій або програмні реєстратори розрахункових операцій. У зв`язку із зазначеним, 23.03.2026 року об 12 год. 20 хв. в.о. заступника начальника Головного управління ДПС в Одеській області Ніною САРА було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 код за РНОКПП НОМЕР_2 . Посилаючись на зазначене та положення пп. 94.2.4 п. 94.2 ст.94 ПК України, позивач просить суд задовольнити заяву позивача.
Представник податкового органу підтримав вимоги зазначені у вказаній заяві у судовому засіданні та просив суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 , згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 23.03.2026 року.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення зазначеної заяви та вказав, що спірні кошти від інших осіб він отримував для передачі 3-м особам, за довіреністю та відповідно у нього відсутній обов`язок оприбуткування отриманих готівкових коштів у сумі 160 000,00грн. 
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.
Наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 19.03.2026 №2632-п призначено фактичну перевірку відділу продажів «Realty ConsultingGroup», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з 19.03.2026 тривалістю 10 діб. Перевірку призначено провести за період діяльності з 19.03.2023 по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). 
Підставою для прийняття вказаного наказу слугувала наступна інформація: До відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області надійшла скарга від 16.03.2026 б/н (вх. Головного управління ДПС в Одеській області від 17.03.2026 № Анонім/151/Е3), щодо можливих порушень при здійсненні розрахунків без застосування реєстратора розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, без видачі споживачу відповідного розрахункового документу відділу продажів «Realty Consulting Group», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає критерію податкового ризику - № 4.57 «Операційного плану діяльності ДПС України з управління податковими ризиками».
Відповідно до матеріалів справи, наданих податковим органом, посадові особи Головного управління ДПС в Одеській області 20.03.2026 о 12 год. 30хв., прибули до господарського об`єкту та встановили, що у зазначеному об`єкті здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 (код за РНОКПП НОМЕР_2 ). 
До початку проведення фактичної перевірки, в порядку п.п. 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 ПКУ, 20.03.2026 фахівцями Головного управління ДПС в Одеській області проведено контрольну розрахункову операцію у відділу продажів «Realty Consulting Group» з метою контролю щодо дотримання ФОП ОСОБА_1 код за РНОКПП НОМЕР_2 порядку проведення готівкових розрахунків та застосування РРО/ПРРО. Під час контрольної розрахункової операції на вищевказаному господарському об`єкті був складений «договір завдатку для укладання договору про суспільне будівництво від 20.03.2026 на загальну суму 160 000 грн. за готівкові кошти, які були передані ОСОБА_2 . 
З урахуванням вказаного та того, що відповідно до автоматизованих інформаційних систем ДПС України у ФОП ОСОБА_1 відсутні зареєстровані реєстратори розрахункових операцій або програмні реєстратори розрахункових операцій, 23.03.2026 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.
У відповідності до вимог пп. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 19-1.1.8 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України).
Статтею 80 Податкового кодексу України визначений порядок проведення фактичної перевірки.
Згідно з п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
У відповідності до вимог п.п. 80.2.2, 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування.
Відповідно п. 80.4 ст. 80 Податкового кодексу України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Згідно п. 80.7 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Як передбачено п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Під час з`ясування офіційних обставин справи ФОП ОСОБА_1 не заперечував, що він був ознайомлений з наказом про проведення фактичної перевірки та направленнями на перевірку. Так, у судовому засіданні ФОП ОСОБА_1 зазначив, що йому надали перевіряючи вказаний наказ та направлення на проведення перевірки, він їх сфотографував, однак підписати відмовився.
Крім того, судом встановлено, що наказ про проведення фактичної перевірки та направлення на перевірку містять всі дані, визначені абзацами 2-3 п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України.
Відповідно до п.1 ст.3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Відповідно до ч.11 ст.8 Закону України “Про захист прав споживачів” вимоги споживача розглядаються після пред`явлення споживачем розрахункового документа. Під час продажу товару продавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу.
Відповідно до автоматизованих інформаційних систем ДПС України у фізичної особи –підприємця ОСОБА_1 відсутні зареєстровані реєстратори розрахункових операцій або програмні реєстратори розрахункових операцій.
Зазначені обставини відповідачем не спростовано.
Щодо посилання відповідача на те, що фактично він не зобов`язаний був оприбутковувати кошти, з огляду на те, що кошти отримувались для передачі 3-м особам, суд встановив наступне. 
До початку проведення фактичної перевірки, в порядку п.п. 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 ПКУ, 20.03.2026 фахівцями Головного управління ДПС в Одеській області проведено контрольну розрахункову операцію «Realty Consulting Group» з метою контролю щодо дотримання ФОП ОСОБА_1 код за РНОКПП НОМЕР_2 порядку проведення готівкових розрахунків та застосування РРО/ПРРО. Під час контрольної розрахункової операції на вищевказаному господарському об`єкті був складений «договір завдатку для укладання договору про суспільне будівництво від 20.03.2026 на загальну суму 160 000 грн. за готівкові кошти, які були передані ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом наданим до матеріалів справи та підтверджено відповідачем під час судового засідання. 
Як вбачається з вказаного договору завдатку від 20.03.2026, договір укладено між сторонами ОСОБА_3 (перевіряючим згідно направлення на перевірку від 19.03.2026 №4941) та ОСОБА_1 , що діє на підставі витягу ЄДР щодо передачі грошових коштів у розмірі 160 000,00грн. у якості завдатку до основного договору ( а с.23).
Тобто, матеріалами справи підтверджується, що саме ОСОБА_1 , який зареєстрований як фізична особа - підприємець, є отримувачем коштів, та фактично здійснив розрахункові операції в готівковій формі, за відсутності реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку.
Докази іншого відповідачем до суду надано не було.
Також, суд враховує, що наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 19.03.2026 №2632-п призначено фактичну перевірку відділу продажів «Realty Consulting Group», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, відповідач підтвердив у судовому засіданні, що найменування «Realty Consulting Group»» є його нікнеймом, тобто вигаданою назвою його як фізичної особи - підприємця яку він використовує у підприємницькій діяльності та рекламі, зокрема в інтернеті, з метою зацікавлення клієнтів, що також підтверджується бланком договору завдатку від 20.03.2026 (а.с.23).
Щодо адреси проведення перевірки, під час судового засідання судом встановлено, що фактично перевірка була проведена за адресою: АДРЕСА_2 , де і були передані готівкові кошти, яка була встановлена перевіряючими у ході здійснення перевірки та з урахуванням виду та організації діяльності ФОП ОСОБА_1 .
Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу визначено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Відповідно до пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема:
94.2.4. відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством. 
Згідно п.94.3 ст.94 Податкового кодексу України, арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.
За приписами п.94.4 ст.94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Арешт майна може бути повним або умовним.
Зокрема, умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення (п.94.5 ст.94 Податкового кодексу України).
Пунктом 94.6 статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.
Арешт коштів на рахунку/електронному гаманці платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
У відповідності з п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Відповідно до п.94.11 ст.94 Податкового кодексу України, рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у зв`язку з наявністю обставин, передбачених пп.94.2.4 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, в.о. начальника Головного управління ДПС в Одеській області правомірно прийнято рішення від 23.03.2026 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків – ОСОБА_4 , а встановлені формальні недоліки під час проведення перевірки не спростовують наявність підстав для його прийняття.
При цьому суд враховує пояснення представника податкового органу під час судового засідання щодо помилкового зазначення у вказаному рішення інформації про те, що відповідач поставив підпис у направленнях на проведення перевірки, як описки, з огляду на встановлені обставини.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255, 283 КАС України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Заяву Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи –підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту -задовольнити.
Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 23.03.2026 року.
Допустити негайне виконання рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.
Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої статті 283 КАС України, не перешкоджає його виконанню.

Суддя К.О. Танцюра