ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"18" березня 2026 р. Справа № 924/1205/25 

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі судового засідання Гусько О.В., розглянувши матеріали справи
за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" м. Київ 
до Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 
про стягнення 467530,00 грн.

Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" м. Київ звернулося з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 про стягнення 467530,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має обов`язок відшкодувати позивачу різницю між сумою страхового відшкодування та сумою фактично завданих збитків, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП).
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 15.12.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.01.2026р.
Ухвалою суду від 15.01.2026р. відкладено підготовче засідання на 11.02.2025р.
Ухвалою суду від 11.02.2026р. закрито підготовче провадження та призначено справу №924/1205/25 до судового розгляду по суті на 26.02.2026р.
Ухвалою суду від 26.02.2026р. відкладено розгляд справи по суті на 18.03.2026р. 
Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання якому просить .розгляд справи проводити за відсутності представника.
Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов з не надав, про причини неявки та неподання відзиву не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:
20.04.2023 року між приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "ВУСО" (позивач, страховик) та товариством з обмеженою відповідальністю науково – виробниче підприємство «Інвельта» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №AF-853748, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 . 
Постановою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2024року, у справі №190/449/24 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
У постанові зазначено, що 15.02.2024 р. О 18.год. 00 хв по вул. Центральна в с.Саївка на автошляху М-30 сполученням Ізварено-Луганськ Кам`янського району Дніпропетровської області, керуючи автомобілем марки «Урал-4320», державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції , у результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода (далі – ДТП), за участю автомобілів Volkswagen Amarok д.н.з. НОМЕР_4 , Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , з транспортним засобом КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_3 .. В результаті ДТП зазначені транспортні засоби (далі – ТЗ) отримали механічні ушкодження). 
Відповідно до п.10.1 Договору № AF-853748 від 20.04.2023р. страхова сума по автомобілю Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 становить 710000,00 грн. 
Відповідно до п.18.3 Договору страхування «Визначення термінів», Конструктивна загибель ТЗ – таке пошкодження застрахованого ТЗ, коли вартість відновлення (ремонту) пошкодженого ТЗ становить 70% (включно) і більше відсотків його дійсної вартості безпосередньо перед настанням страхового випадку у день його настання. 
Страховим випадком за цим договором є пошкодження, знищення або втрата застрахованого ТЗ внаслідок настання зазначених у договорі подій (страхових ризиків), що фактично сталася в період дії договору та не підпадає під виключення із страхових випадків та обмеження страхування, передбачені договором , внаслідок чого виникає обов`язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальникові або вигодонабувачеві. (п. 19.1 договору).
Згідно п. 19.2.1 Договору страхування страховим ризиком є «Збиток» - пошкодження або знищення застрахованого ТЗ або його частин внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до п.19.3 за Договором Страховик відшкодовує витрати на евакуацію (транспортування) пошкодженого внаслідок настання страхового випадку застрахованого ТЗ, якщо він немає можливості самостійно пересуватися в межах території України, або евакуація (транспортування) є необхідною для зменшення розміру збитків (п.19.3.1 Договору). 
Відповідно до п. 24.11 Договору, у випадку повної конструктивної загибелі застрахованого ТЗ розмір матеріального збитку розраховується наступним чином: у разі, якщо страхова сума щодо застрахованого ТЗ менше вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку – як різниця між страховою сумою та вартістю транспортного засобу після страхового випадку, але не більше розміру визначеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. У цьому випадку коефіцієнт пропорційності, зазначений в пункті 24.1 цього Договору не застосовується (п.24.11.2 Договору). 
Вартість транспортного засобу після страхового випадку (залишків) визначається Страховиком на підставі вивчення попиту та пропозиції на ринку подібного майна (наприклад, он-лайн аукціон з продажу автомобілів – ТОВ Україна-польське підприємство АВТОонлайн-Україна або аналогічним чином) або на підставі висновку спеціаліста обраної Страховиком експертної організації, виконаного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів шляхом експертної оцінки. При цьому знищений транспортний засіб залишається у Страхувальника (п. 24.11.3 Договору). 
Згідно п. п. 24.12.1 – 24.12.3 договору при повній конструктивній загибелі застрахованого ТЗ розмір страхового відшкодування розраховується, виходячи з розміру матеріального збитку, визначеного відповідно до пунктів 24.11.1-24.11.3 Договору, за вирахування: загальної суми страхових відшкодувань, виплачених раніше щодо такого ТЗ за цим Договором; розміру франшизи, передбаченої Договором; суми зменшення розміру страхового відшкодування у передбачених цим Договором випадках.
16.02.2024р. ПАТ «ВУСО» складено акт (протокол) огляду ТЗ – автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до ремонтної калькуляції № 2348050 від 21.02.2024р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 складає 1405344,26 грн. 
ТОВ НВП «Інвельта» листом звернулася до ПАТ «ВУСО» в якому просить визнати повну конструктивну загибель ТЗ автомобілюяToyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 у відповідності до договору страхування наземного транспорту № AF-853748 від 20.04.2023р. без проведення дефектування автомобіля, внаслідок події, яка сталася 15.02.2024р. о 18.05 год. За адресою: Дніпровська область, автодорога П`ятихатки – Дніпро, с. Саївка, біля готелю «Перлина». Претензій до ПАТ «ВУСО» не маю та мати не буду.
Оскільки вартість відновлювального ремонту 1 405 344,26 грн. від страхової суми ТЗ 710000,00 грн. у відсотковому еквіваленті складає 197,93%, тобто, вартість відновлювального ремонту розрахована відповідно до умов цього договору, перевищує 70% страхової суми, тому було визнано конструктивну загибель ТЗ. 
Позивач вказує, що розмір франшизи за ризиком "Збиток" у випадку повної конструктивної загибелі ТЗ складає - 5.0 % від страхової суми. 
Відповідно до результатів на аукціоні АВТО онлайн-Україна вартість придатних залишків автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 складає 135 300,00 грн. ПрАТ «СК «ВУСО» мало пропозицію, згідно якої вартість залишків, придатних для подальшого використання складає 145000,00 грн. 
Згідно умов Договору, на підставі заяви страхувальника (вигодонабувача) на виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на користь страхувальника (вигодонабувача) у розмірі 467530,00 грн.
Розрахунок суми страхового відшкодування відбувався наступним чином:
710000,00 грн. – 145000,00 грн. – 35500,00 грн. – 62970,00 грн. + 1000,00 грн. = 467530,00 грн., де 710000,0 грн. - страхова сума ТЗ відповідно до договору; 145000,00 грн. – придатні залишки пошкодженого ТЗ; 35500,00 грн. – франшиза по договору; 62970,00 грн. - страхове відшкодування виплачене раніше щодо ТЗ за Договором; 1000,00 грн. – витрати на евакуацію пошкодженого ТЗ.
ПАТ «ВУСО» перерахувало ТОВ НВП «Інвельта» виплати, що підтверджується страховим актом № 2348050-1 від 07.03.2024 року та платіжною інструкцією № 14678 від 07.03.2024р. 
Департамент цифрового розвитку та транспорту у своєму листі №2751/4/4.3-25 від 10.02.2025р. повідомило позивача, що станом на 10.02.2025р. інформація про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як учасника бойових дій в Реєстрі відсутня.
Відповідач – військова частина НОМЕР_1 листом №968/66/234 від 20.02.2025р. повідомила позивача про те, що ОСОБА_1 перебував у трудових (службових) відносинах з військовою частиною НОМЕР_1 та був водієм транспорнтного засобу УРАЛ – 4320 д.н.з. НОМЕР_3 . Крім того, цивільно – правова відповідальність водія ОСОБА_1 а/м УРАЛ – 4320 д.н.з. НОМЕР_3 на момент ДТП 15.02.2024р. не була застрахована. 
Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події 15.02.2024р. не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом ЦБД МТСБУ від 05.12.2025р.
Згідно інформації вказаній в постанові П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2024 року по справі №190/449/24, особою винною у скоєнні ДТП є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець водій – електрик ЗСУ працюючий водієм військової частини НОМЕР_1 . 
Позивач вказує, що після виплати страхового відшкодування у Позивача виникло право вимоги до Відповідача на відшкодування завданої шкоди у розмірі 467530,00 грн.
Враховуючи те, що на момент звернення до суду відповідач не здійснив перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, останній був вимушений, з метою ефективного захисту своїх прав і законних інтересів, звернутись до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 467530,00 грн.
До матеріалів додано звіт №261-02/В24 про визначення ринкової вартості КТЗ (автомобіля) від 26.02.2024р.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно статті 16 Закону України Про страхування договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно пункту 3 частини 1 статті 20 Закону України Про страхування, страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Статтею 9 Закону України Про страхування визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховим або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст. 25 Закону України Про страхування).
Відповідно до частин 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Нормами статті 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.
Відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, перебуває із цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків, навіть за наявності вини такої особи. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча й виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Відповідно до правової позиції викладеної у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа може бути притягнена до відповідальності лише самим роботодавцем в регресному порядку.
Матеріалами справи підтверджено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі Страховик) та товариством з обмеженою відповідальністю науково – виробниче підприємство «Інвельта» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №AF-853748, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 . 
Відповідно до п.10.1 Договору № AF-853748 від 20.04.2023р. страхова сума по автомобілю Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 становить 710000,00 грн. 
Розмір франшизи за ризиком "Збиток" у випадку повної конструктивної загибелі ТЗ складає - 5.0 % від страхової суми. 
Суд встановив, що 15.02.2024р. о 18.год. 00 хв по вул. Центральна в с.Саївка на автошляху М-30 сполученням Ізварено-Луганськ Кам`янського району Дніпропетровської області, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), за участю автомобілем марки «Урал-4320», державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілів Volkswagen Amarok д.н.з. НОМЕР_4 , Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП зазначені транспортні засоби (далі – ТЗ) отримали механічні ушкодження). 
Згідно з Постановою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2024року, у справі №190/449/24 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Суд враховує, що відповідно до п.18.3 Договору страхування «Визначення термінів», Конструктивна загибель ТЗ – таке пошкодження застрахованого ТЗ, коли вартість відновлення (ремонту) пошкодженого ТЗ становить 70% (включно) і більше відсотків його дійсної вартості безпосередньо перед настанням страхового випадку у день його настання. 
Страховим випадком за цим договором є пошкодження, знищення або втрата застрахованого ТЗ внаслідок настання зазначених у договорі подій (страхових ризиків), що фактично сталася в період дії договору та не підпадає під виключення із страхових випадків та обмеження страхування, передбачені договором , внаслідок чого виникає обов`язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальникові або вигодонабувачеві. (п. 19.1 договору).
Згідно п. 19.2.1 Договору страхування страховим ризиком є «Збиток» - пошкодження або знищення застрахованого ТЗ або його частин внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до п.19.3 за Договором Страховик відшкодовує витрати на евакуацію (транспортування) пошкодженого внаслідок настання страхового випадку застрахованого ТЗ, якщо він немає можливості самостійно пересуватися в межах території України, або евакуація (транспортування) є необхідною для зменшення розміру збитків (п.19.3.1 Договору). 
Відповідно до п. 24.11 Договору, у випадку повної конструктивної загибелі застрахованого ТЗ розмір матеріального збитку розраховується наступним чином: у разі, якщо страхова сума щодо застрахованого ТЗ менше вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку – як різниця між страховою сумою та вартістю транспортного засобу після страхового випадку, але не більше розміру визначеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. У цьому випадку коефіцієнт пропорційності, зазначений в пункті 24.1 цього Договору не застосовується (п.24.11.2 Договору). 
Вартість транспортного засобу після страхового випадку (залишків) визначається Страховиком на підставі вивчення попиту та пропозиції на ринку подібного майна (наприклад, он-лайн аукціон з продажу автомобілів – ТОВ Україна-польське підприємство АВТОонлайн-Україна або аналогічним чином) або на підставі висновку спеціаліста обраної Страховиком експертної організації, виконаного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів шляхом експертної оцінки. При цьому знищений транспортний засіб залишається у Страхувальника (п.24.11.3 Договору). 
Згідно п. п. 24.12.1 – 24.12.3 договору при повній конструктивній загибелі застрахованого ТЗ розмір страхового відшкодування розраховується, виходячи з розміру матеріального збитку, визначеного відповідно до пунктів 24.11.1-24.11.3 Договору, за вирахування: загальної суми страхових відшкодувань, виплачених раніше щодо такого ТЗ за цим Договором; розміру франшизи, передбаченої Договором; суми зменшення розміру страхового відшкодування у передбачених цим Договором випадках.
16.02.2024р. ПАТ «ВУСО» складено акт (протокол) огляду ТЗ – автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до ремонтної калькуляції № 2348050 від 21.02.2024р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 складає 1405344,26 грн. 
Оскільки вартість відновлювального ремонту 1 405 344,26 грн. від страхової суми ТЗ 710000,00 грн. у відсотковому еквіваленті складає 197,93%, тобто, вартість відновлювального ремонту розрахована відповідно до умов цього договору, перевищує 70% страхової суми, тому було визнано конструктивну загибель ТЗ. 
Відповідно до результатів на аукціоні АВТО онлайн-Україна вартість придатних залишків автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 складає 135 300,00 грн. ПрАТ «СК «ВУСО» мало пропозицію, згідно якої вартість залишків, придатних для подальшого використання складає 145000,00 грн. 
Згідно умов Договору, на підставі заяви страхувальника (вигодонабувача) на виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на користь страхувальника (вигодонабувача) у розмірі 467530,00 грн.
Розрахунок суми страхового відшкодування відбувався наступним чином:
710000,00 грн. – 145000,00 грн. – 35500,00 грн. – 62970,00 грн. + 1000,00 грн. = 467530,00 грн., де 710000,0 грн. - страхова сума ТЗ відповідно до договору; 145000,00 грн. – придатні залишки пошкодженого ТЗ; 35500,00 грн. – франшиза по договору; 62970,00 грн. - страхове відшкодування виплачене раніше щодо ТЗ за Договором; 1000,00 грн. – витрати на евакуацію пошкодженого ТЗ.
З огляду на наведений позивачем розрахунок, з обгрунтуванням кожної його складової, наявності реального підтвердження вартості транспортного засобу, суд вважає, що позивач належним чином підтвердив суму здійсненого ним страхового відшкодування у розмірі 467530,00 грн.
На підставі статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.
З огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого ТЗ автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У Постанові Верховного суду України від 13 березня 2018 року із справи № 910/9396/17 Верховним судом України було встановлено, що спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", покладено на страховика (винної особи) у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
За змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, (в даному випадку до позивача) переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (відповідача), у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц, де встановлено, що одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язана.
Верховний Суд в аналогічних справах дійшов висновку, що відшкодування різниці між розміром завданої шкоди та виплатою страхового відшкодування страховиком винуватця ДТП, має відшкодовувати саме особа, з вини якої сталася ДТП (постанова від 04.03.2020 справа № 331/6395/18, постанова від 11.03.2020 справа №754/5129/15).
Таким чином, до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування потерпілому, перейшло від останнього право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Суд враховує, що відповідач – військова частина НОМЕР_1 листом №968/66/234 від 20.02.2025р. повідомила позивача про те, що ОСОБА_1 перебував у трудових (службових) відносинах з військовою частиною НОМЕР_1 та був водієм транспорнтного засобу УРАЛ – 4320 д.н.з. НОМЕР_3 . Крім того, цивільно – правова відповідальність водія ОСОБА_1 а/м УРАЛ – 4320 д.н.з. НОМЕР_3 на момент ДТП 15.02.2024р. не була застрахована. 
Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ стало відомо, що цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події 15.02.2024р. не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом ЦБД МТСБУ від 05.12.2025р.
Згідно інформації вказаній в постанові П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2024 року по справі №190/449/24, особою винною у скоєнні ДТП є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець водій – електрик ЗСУ працюючий водієм військової частини НОМЕР_1 . 
При цьому, як зазначено судом вище, ПАТ «ВУСО» перерахувало ТОВ НВП «Інвельта» частину страхового відшкодування у розмірі 467530,00 грн., що підтверджується страховим актом № 2348050-1 від 07.03.2024 року та платіжною інструкцією № 14678 від 07.03.2024р.
За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням гр. ОСОБА_1 , який станом на день вчинення ДТП перебував у трудових відносинах із військовою частиною НОМЕР_1 , автомобіля автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 , у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з пошкодженням транспортного засобу.
Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідач докази на спростування обставин, наведених у позові, не надав.
Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про стягнення із відповідача страхового відшкодування в сумі 467530,00 грн, відповідно вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.129 ГПК України, у зв`язку з задоволенням позову судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст.2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» м. Київ до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 про стягнення 467530,00 грн. задовольнити.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_6 ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, ЄДРПОУ 31650052) 467530,00 грн. (чотириста шістдесят сім тисяч п`ятсот тридцять гривень 00 коп.) страхового відшкодування, 7012,95 грн. (сім тисяч дванадцять гривень 95 коп.) витрат на оплату судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням ч. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення".
Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст підписано 30.03.2026р. 

Суддя С.В. Гладій

Відрук. 3 прим.:
1 - до справи
2 - позивачу (електронний суд)
3 - відповідачу (електронний суд)