справа № 619/2256/26
провадження № 1-кп/619/351/26

ВИРОК
іменем України
07 квітня 2026 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області	  	
у складі	головуючого - судді	ОСОБА_1 	
за участю:	секретаря судового засідання	ОСОБА_2 	
 	
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12026221210000133 від 10.02.2026 за обвинуваченням: 	
 	
  	ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, особою з інвалідністю третьої групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 	
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,	
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:	
  	прокурора	ОСОБА_4 	
  	обвинуваченого	ОСОБА_3 .	

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення згідно зі ст. 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства. 
Згідно з положеннями ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, у тому числі фізичними особами на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Як установлено ст. 298 КУпАП, яка кореспондується із статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Однак,  ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин:
Постановою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 18.01.2023 (справа 619/774/22 провадження 3/619/1/23), яка набрала законної сили 31.01.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Крім того, постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.01.2023 (справа 646/1417/22 провадження 3/646/182/2023), яка набрала законної сили 27.01.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Не зважаючи на це, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 05.05.2023 року о 10 годині 44 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, з ознаками наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 2108 з реєстраційним номером НОМЕР_1 та рухався по вул. Каштанова, 6ум. Харків, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №225698 від 05.05.2023 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, та серії ААД №225699 від 05.05.2023 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 15.05.2023 року о 12 год 30 хв, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, з ознаками наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 2108 з реєстраційним номером НОМЕР_1 та рухався по вул. Кібальчича, 21а у м. Харків, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №030366 від 15.05.2023 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 15.05.2023 року о 12 год 32 хв, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року керував автомобілем ВАЗ 2108 з реєстраційним номером НОМЕР_1 та рухався по вул. Кібальчича, 21а у м. Харків, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №030453 від 15.05.2023 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_3 , діючи усвідомлено, виконав усі необхідні дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї мети, спрямовані на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Крім того, постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.06.2023 (справа 959/2481/23 провадження 3/639/1062/23), яка набрала законної сили 10.07.2023 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. З ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 51 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.
Крім того, постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.07.2023 (справа 641/2696/23 провадження 3/641/1708/2023), яка набрала законної сили 05.08.2023 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Не зважаючи на це, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 12.10.2024 року о 11 годині 25 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 2109 з реєстраційним номером НОМЕР_2 та рухався по вул. Маяковського, 5 у смт. Високий, де був зупинений екіпажом УШІ в Харківській області ДПП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №148837 від 12.10.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реаиьну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 08.11.2024 року о 08 годині 35 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 2109 з реєстраційним номером НОМЕР_2 та рухався по вул. Дудинської, 43 у м. Харків, де був зупинений екіпажом УГТП в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №168666 від 08.11.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ЕПР1 №168661 від 08.11.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 11.11.2024 року о 08 годині 41 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 2109 з реєстраційним номером НОМЕР_2 та рухався по пр-т Ново-Баварський, 115 в м. Харків, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №170893 від 11.11.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та серії ЕПР1 №170887 від 11.11.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 14.12.2024 о 11 годині 04 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 21099 з реєстраційним номером НОМЕР_3 та рухався по вул. Андрія Ощепкова, 48А в смт. Високий, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №196177 від 14.12.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та серії ЕПР1 №196183 від 14.12.2024 зач. 5 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_3 , діючи усвідомлено, виконав усі необхідні дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї мети, спрямовані на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Крім того, постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.12.2024 (справа 639/7687/24 провадження 3/639/2593/24), яка набрала законної сили 17.12.2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.
Не зважаючи на це, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 18.12.2024 року о 13 годині 52 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, в стані наркотичного сп`яніння керував автомобілем ВАЗ 21099 з реєстраційним номером НОМЕР_3 та рухався по просп. Ново-Баварський, 118 у м. Харків, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №199461 від 18.12.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та серії ЕПР1 №199464 від 18.12.2024 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 18.12.2024 року о 14 годині 41 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 21099 з реєстраційним номером НОМЕР_3 та рухався по вул. Конопляна, 108 у м. Харків, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №199514 від 18.12.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та серії ЕПР1 №199502 від 18.12.2024 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 19.12.2024 року о 14 годині 04 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 21099 з реєстраційним номером НОМЕР_3 та рухався по просп. Ново-Баварський, 93 у м. Харків, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №200241 від 19.12.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та серії ЕПР1 №200244 від 19.12.2024 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 23.12.2024 року о 19 годині 00 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 21099 з реєстраційним номером НОМЕР_3 та рухався по вул. Слобожанська, 1 у смт. Високий, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №203519 від 12.12.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та серії ААД №838235 від 23.12.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 24.12.2024 року о 13 годині 13 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 21099 з реєстраційним номером НОМЕР_3 та рухався по вул. Полтавський Шлях, 123 у м. Харків, де був зупинений екіпажом УШІ в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №204043 від 24.12.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та серії ЕПР1 №204075 від 24.12.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 24.12.2024 року о 15 годині 46 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 21099 з реєстраційним номером НОМЕР_3 та рухався по Григорівське шосе, 57 А у м. Харків, де був зупинений екіпажом УШІ в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №204161 від 24.12.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та серії ЕПР1 №204166 від 24.12.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 26.12.2024 року о 16 годині 34 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 21099 з реєстраційним номером НОМЕР_3 та рухався по вул. Переможців, 8 у м. Харків, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №205719 від 26.12.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та серії ЕПР1 №205726 від 26.12.2024 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_3 , діючи усвідомлено, виконав усі необхідні дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї мети, спрямовані на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Крім того, постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.01.2025 (справа 639/8586/24 провадження 3/639/123/25), яка набрала законної сили 17.01.2025 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Крім того, постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.01.2025 (справа 639/8584/24 провадження 3/639/122/25), яка набрала законної сили 17.01.2025 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Не зважаючи на це, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 24.01.2025 року о 16 годині 55 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, в стані наркотичного сп`яніння керував автомобілем ВАЗ 21099 з реєстраційним номером НОМЕР_3 та рухався по вул. Аврамівська, 36 у м. Харків, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №229237 від 24.01.2025 за ч. З ст. 130 КУпАП та серії ЕПР1 №229227 від 24.01.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 06.02.2025 року о 12 годині 40 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 21099 з реєстраційним номером НОМЕР_3 та рухався по вул. Українська, 106 у с-ще Високий, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №912131 від 06.02.2025 за ч. З ст. 130 КУпАП та серії ААД №786787 від 06.02.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 13.03.2025 року о 11 годині 50 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ 21099 з реєстраційним номером НОМЕР_3 та рухався по вул. Українська, 151 у с-ще Високий, де був зупинений екіпажом УШІ в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №270188 від 13.03.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та серії ЕПР1 №270160 від 13.03.2025 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_3 , діючи усвідомлено, виконав усі необхідні дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї мети, спрямовані на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Крім того, постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.03.2025 (справа 639/749/25 провадження 3/639/390/25), яка набрала законної сили 17.03.2025 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 51 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.
Крім того, постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 05.03.2025 (справа 635/246/25 провадження 3/635/785/2025), яка набрала законної сили 18.03.2025, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Не зважаючи на це, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про факт притягнення до адміністративної відповідальності постановами Дергачівського районного суду Харківської області, Червонозаводського районного суду м. Харкова, Жовтневого районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова, Харківського районного суду Харківської області з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 28.03.2025 о 12 годині 05 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, повторно протягом року, в стані наркотичного сп`яніння керував автомобілем ЗАЗ Lanos TF69Y0 з реєстраційним номером НОМЕР_4 та рухався по вул. Лозівська, 58 у м. Дергачі, де був зупинений екіпажом УПП в Харківській області ДПП, про що було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №014163 від 28.03.2025 за ч. 3 ст. 130 КУпАП та серії ААД №804645 від 28.03.2025 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_3 , діючи усвідомлено, виконав усі необхідні дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї мети, спрямовані на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 382 КК України.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив факти і обставини його вчинення, так як це зазначено вище.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Вина обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.
Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у цьому кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення під час судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, – на потерпілого.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 
Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. 
Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.
Отже, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Частиною шостою статті 368 КПК України визначено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які містяться у постанові від 27 листопада 2019 року (кримінальне провадження № 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю кримінального правопорушення, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.
Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Матеріали кримінального провадження містять відомості на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та всі обставини, які ставляться йому у провину, щирий жаль з приводу цього, осуд своєї поведінки та бажання виправити ситуацію, яка склалася, і нести кримінальну відповідальність за вчинене.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття ОСОБА_3 визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України вчинення злочину повторно, визнається судом обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 .
Мотиви призначення покарання.
Вивченням відомостей про особу ОСОБА_3 установлено, що він не перебуває на обліку у лікаря психіатра, з квітня 2024 року перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше не судимий.
Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та відомостям про особу винного.
Статтею 65 КК України визначені загальні засади призначення покарання, відповідно до яких суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
При цьому, враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та відомостям про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Верховний Суд у своїй постанові від 02 листопада 2021 року (справа № 750/5031/18, провадження № 51-2761км21) зазначив, що процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості кримінального правопорушення, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Водночас, визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальному правопорушеннів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 382 КК Україниу виді позбавлення волі у межах санкції частини цієї статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
У судовому засіданні прокурор просив застосувати статтю 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи характер суспільно-небезпечного діяння, відомості про особу обвинуваченого, те, що він є особою з інвалідністю третьої групи,можливість його виправлення без відбування покарання, суд дійшов висновку про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на нього обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст.76 КК України.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
З урахуванням вимог статей 176, 177, 377 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на  ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя             ОСОБА_1