Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
02 березня 2026 року № 520/31720/25 
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд.83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ20987385) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 204950025389 від 07.11.25р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у Харківському бізнес – коледжі – з 01.09.1994 по 06.06.1996р.;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. (сім тисяч гривень 00 копійок).
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідачем протиправно відмовлено в призначенні їй пенсії по інвалідності згідно з ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з незарахуванням до страхового стажу період навчання у Харківському бізнес – коледжі – з 01.09.1994 по 06.06.1996р. з посиланням на те, що згідно диплому серії НОМЕР_2 від 11.06.1996 прізвище та по батькові не відповідають даним свідоцтва про укладення шлюбу та паспортним даним. Відтак, на думку позивачки, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 204950025389 від 07.11.25р., є протиправним та таким, що порушує її права, а отже, підлягає скасуванню. Зазначені обставини зумовили звернення до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.
Відповідач у відзиві на позов зазначив, що в спірних правовідносинах діяв відповідно до норм чинного законодавства, в задоволені позову просив відмовити. 
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, розгляд документів, наданих до заяви від 31.10.2025 для призначення пенсії ОСОБА_1 провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням в Одеській області.
Рішенням від 07.11.2025 №204950025389 Головним управлінням відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності позивачу відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній належним чином підтверджений страховий стаж. Позивачем станом на 07.11.2025 підтверджено лише 07 років 29 днів страхового стажу, що не дає право на призначення пенсії.
В розрахунок страхового стажу відсутні підстави зарахувати період навчання з 01.09.1994 по 06.06.1996 згідно диплому серії НОМЕР_3 від 11.06.1996, оскільки прізвище та по батькові позивача не відповідають даним свідоцтва про укладення шлюбу та її паспортним даним.
Не погодившись з рішенням про відмову у призначенні пенсії позивачка звернулась до суду з даним адміністративним позовом.
По суті позовних вимог суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Підпунктами 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України “Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)” № 137-V 14 вересня 2006 року визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.
Статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - па підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно зі статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, п. п. 1, 2. 27 “Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Судом встановлено, що трудова книжка містить належним чином оформлений запис про період навчання ОСОБА_1 у Харківському бізнес – коледжі.
Виходячи з вищевикладеного, суд наголошує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивачки, що дає їй право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
До страхового стажу позивачки не зараховано періоди навчання ОСОБА_1 у Харківському бізнес – коледжі – з 01.09.1994 по 06.06.1996р., оскільки згідно диплому серії НОМЕР_2 від 11.06.1996 прізвище та по батькові не відповідають даним свідоцтва про укладення шлюбу та паспортним даним.
Жодних інших підстав для відмови в зарахуванні до страхового стажу позивачці вказаних періодів роботи пенсійним органом не зазначено.
Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії позивачці та не зарахувавши до стажу її роботи періоди навчання у Харківському бізнес – коледжі не врахував всіх обставин, які мають значення для прийняття вказаного рішення, з огляду на що воно є необґрунтованим, отже підлягає скасуванню.
Суд вважає, за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності від 31.10.2025 та при вирішенні питання зарахувати до її страхового стажу період навчання у Харківському бізнес – коледжі – з 01.09.1994 по 06.06.1996р.
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог статті 139 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 246, 257-263, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд.83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ20987385) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 204950025389 від 07.11.25р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності від 31.10.2025 та при вирішенні питання зарахувати до її страхового стажу період навчання у Харківському бізнес – коледжі – з 01.09.1994 по 06.06.1996р.
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд.83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ20987385) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Рубан В.В.