Справа № 448/630/25 Головуючий у 1 інстанції: Гіряк С.І. 
Провадження № 33/811/168/26 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Комарницького Едуарда Григоровича на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 26 грудня 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 12 квітня 2025 року о 17 годині 30 хвилин у м. Мостиська, вул. Міцкевича, 13, Яворівського району, Львівської області, керував автомобілем марки «Peugeot 508» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП ЛОР ЛОМЦП та ТУ, висновок лікаря нарколога номер 000715 від 12 квітня 2025 року, результат позитивний.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, ОСОБА_1 , 12 квітня 2025 о 23 годині 02 хвилин у с. Гостинцеве, вул. Галицька, 3, Яворівського району, Львівської області, керував транспортним засобом марки «Peugeot 508» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці не реагують на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку під відеозапис на бодікамеру відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, адвокат Комарницький Е.Г., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена передчасно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Наголошує, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не є безперервними.
Зазначає, що працівник поліції не повідомив причину зупинки транспортного засобу, не представився, не вручив направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, не долучив дане направлення до матеріалів адміністративного протоколу серії ЕПР 1 № 298670 від 12 квітня 2025 року. Крім того, не роз`яснив водієві прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Також зазначає, що розгляд адміністративних матеріалів розпочався о 17 год. 30 хв., тоді як до медичного закладу його було доставлено лише о 20 год. 01 хв., тобто після спливу двох годин з моменту початку розгляду адміністративних матеріалів.
Звертає увагу, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ та МВС № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, оскільки у ОСОБА_1 не було відібрано зразків біологічного середовища крові.
Окрім того, наголошує, що ОСОБА_1 було проведено невідомий тест без зазначення його назви та серійного номера, замість проведення лабораторного дослідження біологічного середовища.
Також зазначає, що постанова серії ЕНА № 4487092 була скасована рішенням Долинського районного суду від 16 травня 2025 року у справі № 343/785/25 та не має жодного доказового значення у даному провадженні.
Наголошує, що протокол серії ЕПР 1 № 298774 від 12 квітня 2025 року складено незаконно, оскільки працівниками поліції не зафіксовано факту руху транспортного засобу «Peugeot 508», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримано процедури направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння, а також не складено акт відсторонення водія від керування транспортним засобом.
Крім того, зазначає, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не було складено в присутності водія, ОСОБА_1 не було ознайомлено з даним документом.
У судові засідання призначені на 5 лютого 2026 року, 11 лютого 2026 року, 18 лютого 2026 року, 26 лютого 2026 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Комарницький Е.Г. не прибували, подавали клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю адвоката та перебуванням на лікуванні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
5 березня 2026 року, у судове засідання апеляційного суду не прибув адвокат Комарницький Е.Г., у зв`язку із чим особа, яка притягується до адміністративної відповідальності заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи
ОСОБА_1 та його захисник Комарницький Е.Г. у судове засідання апеляційного суду, призначене на 9 березня 2026 року, не прибули, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, адвокат Комарницький Е.Г. подав заяву в якій просили проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.
Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та заяви адвоката Комарницького Е.Г. про розгляд справи у відсутності сторони захисту, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 та адвоката Комарницького Е.Г.
9 березня 2026 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшла заява адвоката Комарницького Е.Г., в якій він просить викликати поліцейських: старшого сержанта поліції Кузьм`яка А.Є. та ОСОБА_2 , а також лікаря ОСОБА_3 для надання пояснень, щодо обставин справи, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції зазначених осіб не було допитано, попри подане клопотання. На думку адвоката, їхні пояснення є необхідними для з`ясування фактичних обставин події, оскільки матеріали справи містять суперечності, зокрема щодо підстав зупинки транспортного засобу, проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення відповідних документів. 
Апелянт зазначає, що висновок медичного огляду про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння складений з порушеннями, оскільки лабораторні дослідження зразків біологічного середовища не проводилися, не встановлено конкретну речовину та її кількісні показники, а на відеозаписі не зафіксовано відібрання необхідних біологічних зразків. Окрім того, відеофіксація подій містить значні часові проміжки, що унеможливлює встановлення всіх дій працівників поліції. 
Розглянувши клопотання адвоката Комарницького Е.Г., про виклик працівників поліції та лікаря медичного закладу, який проводив огляд на стан сп`яніння, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності виклику зазначених вище свідків. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 12 квітня 2025 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чіткими, послідовним та зрозумілим, відтак суд не вбачає доцільності у виклику зазначених вище свідка, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.
Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №298670 від 12 квітня 2025 року (а.с. 5), відповідно до якого ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Peugeot 508» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП ЛОР ЛОМЦП та ТУ, висновок лікаря нарколога номер 000715 від 12 квітня 2025 року, результат позитивний;
- інформацією з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №298774 від 12 квітня 2025 року (а.с.17), з якого встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Peugeot 508» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці не реагують на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку – відмовився;
- висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 квітня 2025 року №000715 (а.с. 6), з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 було діагностовано стан наркотичного сп`яніння;
- інформацією з рапорту старшого сержанта поліції А. Кузьмяка (а.с. 7-8), відповідно до якого на пункті пропуску Шегині-Медика було виявлено водія ОСОБА_1 , який підлягає доставці до РТЦ та СП згідно бази «Оберіг», у зв`язку із чим йому запропоновано добровільно прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мостиська, куди він проїхав на своєму автомобілі «Peugeot 508» д.н.з. НОМЕР_1 . Після прибуття до м. Мостиська та уточнення військово-облікових даних, під час опитування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, доставлено його в медичний заклад де діагностовано стан наркотичного сп`яніння, після чого водій повідомив, що вживав марихуану (10 днів до того як було проведено огляд);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакція (а.с. 18), згідно із яким у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців рук), від проходження огляду в медичному закладі він відмовився;
- інформацією з рапорту старшого сержанта поліції Р.Топія (а.с. 20), з якої встановлено, що працівниками поліції повторно зупинено транспортний засіб «Peugeot 508» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час опитування водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;
- відеозаписами, долученими до матеріалів справи, досліджених апеляційним судом, на яких зафіксовано факт руху транспортного засобу «Peugeot 508» д.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 , опитування воді під час якого в нього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі о 18 год. 52 хв. 12 квітня 2026 року, роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду. До медичного закладу водія було доставлено о 20 год. 01 хв. (в межах двох годинного строку). У медичному закладі він пройшов клінічне обстеження та тестування зразків біологічного середовища «сечі», які було відібрано в дві ємності, одну з яких опломбовано, виявлено позитивний результат на марихуану, в результаті чого лікарем діагностовано в нього стан наркотичного сп`яніння. Окрім того, водій зазначав, що вживав «канабіс» (курив через люльку). Працівниками поліції ознайомлено водія з адміністративними матеріалами. О 23 год. 01 хв. 12 квітня 2026 року транспортний засіб «Peugeot 508» д.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 , повторно було зупинено працівниками поліції, під час опитування встановлено, що водія було відсторонено від керування транспортним засобом у зв`язку із тим, що він перебуває в стан наркотичного сп`яніння, працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння від якого він відмовився, відсторонено його від керування транспортним засобом, ознайомлено водія з адміністративними матеріалами, потворно відсторонено його від керування автомобілем.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такі спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення
За таких обставин, суд вважає, що доводи апелянта неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм з фіксацією обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення від 12 квітня 2026 року, а саме факт керування транспортним засобом, опитування водія, процедуру проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та результат огляду, окрім того повторну його зупинку та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Аргументи апелянта, що водієві не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі спростовуються протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №298670 та ЕПР1 №298774 від 12 квітня 2025 року, в яких зроблено відмітку, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що водій підтвердив своїм підписом у п.13 протоколів (а.с. 5, 17).
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735., наказом КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» №172 від 12 грудня 2022 року «Про порядок проведення медичних оглядів для визначення у водія транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Згідно із ч. 1,2,3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до п. 12 розділу II «Інструкції, про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МОЗ та МВС 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Пунктом 1 розділу Х «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі», затверджену наказом МВС від 7 листопада 2015 року №1395, передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки працівниками поліції було виявлено у воді ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд в медичному закладів, окрім того роз`яснено йому наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.
Також апеляційним судом встановлено, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, що працівниками патрульної поліції доставили ОСОБА_1 до медичного закладу через 1 год. 9 хвилин після виявлення ознак наркотичного сп`яніння, що відповідає вимогам п. 9 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції «№1452/735 від 9 листопада 2015 року.
Аргументи апелянта, що працівниками медичного закладу не проведено лабораторного дослідження зразків біологічного середовища, апеляційний суд розцінює критично.
Пунктом 3, 4, 7 розділу III Інструкції встановлено, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Відповідно до п. 10, 12 розділу Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Відповідно до вимог п. 13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції для дослідження біологічного середовища «кров» використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища, наприклад, якщо водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами
Окрім того,апеляційний суд зазначає, що діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, встановлюється не тільки на підставі результатів тестування, а лікар звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб,запах алкоголю з порожнини рота, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння.
Клінічні дані в поєднанні із результатом експрес тесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.
Як вбачається з матеріалів справи лікарем було проведено клінічне обстеження ОСОБА_1 та проведено тестування біологічного середовища за допомогою експрес тесту, який показав позитивний результат. 
Також апеляційний суд зазначає, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що зразки біологічного середовища було відібрано в дві ємності, одну з яких було опломбовано та передано на зберігання. Також на відеозаписі зафіксовано, що водій повідомляв працівникам поліції та лікарю, що вживав канабіс (курив за допомогою люльки).
Твердження апелянта, що працівниками поліції не зафіксовано факту руху транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі спростовуються відеозаписом, описаним вище за текстом.
Доводи апелянта, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не було складено в присутності водія, його не було ознайомлено з даним документом, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 ..
Аргументи апелянта про те, що працівник поліції не повідомив причину зупинки транспортного засобу, є безпідставними та спростовуються рапортами працівників поліції (а.с. 7–8, 20), зі змісту зазначених рапортів убачається, що інформацію про те, що у водія не були оновлені військово-облікові дані, було виявлено на пункті пропуску «Шегині–Медика». Водночас працівники поліції безпосередньо транспортний засіб не зупиняли, а прибули на місце за викликом, у зв`язку з чим доводи апелянта щодо неповідомлення причини зупинки є необґрунтованими.
Посилання апелянта на те, що постанова серії ЕНА № 4487092 була скасована рішенням Долинського районного суду від 16 травня 2025 року у справі № 343/785/25 (а.с. 47-52), апеляційний суд розцінює критично, оскільки скасування зазначеної постанови не спростовує факту керування транспортним засобом. У цьому судовому рішенні не встановлено, що ОСОБА_1 не виконував функції водія, а лише виявлено відсутність достатніх доказів порушення водієм ПДР України.
Аргументи апелянта, що матеріали справи не містять акту відсторонення водія від керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи встановлено, що працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Окрім того апеляційний суд звертає увагу, що вимогами ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 не передбачено такого процесуального документу як акт відсторонення водія від керування транспортним засобом.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Комарницького Е.Г.. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
постанову Мостиського районного суду Львівської області від 26 грудня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвокат Комарницького Едуарда Григоровича - без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.