ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" лютого 2026 р. Справа №921/740/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Желік М.Б.
судді Галушко Н.А.
Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Шимечка Андрія Ярославовича б/н від 29.12.2025 (вх.ЗАГС №01-05/3880/25 від 30.12.2025)
на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2025 (суддя Боровець Я.Я., повну ухвалу складено 19.12.2025) 
у справі №921/740/21
за заявою Приватного підприємства “Будторг-Агро”, м. Київ 
до боржника Приватного підприємства “Афіша”, м. Тернопіль 
про банкрутство

за участю представників:
від скаржника: арбітражний керуючий Шимечко А.Я. (в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів) 
від Заставного Р.Й.: адвокат Гевяк П.І.
від інших учасників: не з`явились

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2025 у задоволенні клопотання ліквідатора Шимечка А.Я. щодо визначення Приватного підприємства “Стелла Плюс” заінтересованою особою відносно банкрута Приватного підприємства “Афіша” - відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, арбітражний керуючий Шимечко А.Я. звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить прийняти як доказ того, що ПП “Стелла Плюс” є заінтересованою особою відносно ПП “Афіша” - ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 21.11.2025 у справі №607/22710/25, скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/740/21 від 04.11.2025 про відмову в задоволенні клопотання ліквідатора Шимечка А.Я. щодо визначення ПП “Стелла Плюс” заінтересованою особою відносно банкрута ПП “Афіша”, ухвалити нове рішення, яким заяву ліквідатора Шимечка А.Я. щодо визначення ПП “Стелла Плюс” заінтересованою особою відносно банкрута ПП “Афіша” - задоволити та визнати ПП “Стелла Плюс” заінтересованою особою відносно банкрута ПП “Афіша”.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Галушко Н.А., Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.01.2026 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Шимечка Андрія Ярославовича у справі №921/740/21 залишено без руху та встановлено апелянту строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.01.2026, після усунення скаржником недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання суду відзиву на апеляційну скаргу до 13.02.2026, призначено розгляд справи на 18.02.2026.
13.02.2026 адвокат Лабай А.М. від імені ПП “Стелла Плюс” подав відзив на апеляційну скаргу (вх. №01-04/1338/26).
16.02.2026 адвокат Лабай А.М. від імені ПП “Стелла Плюс” подав заяву про залучення до участі в справі правонаступника ПП “Стелла Плюс” - ТзОВ “Стелла Плюс” та про розгляд справи без участі представника (вх.№01-04/1402/26, 01-05/432/26).
17.02.2026 арбітражний керуючий Шимечко А.Я. подав клопотання (вх.№01-04/1429/26), в якому просить, у зв`язку з тим, що державна реєстрація ПП “Стелла Плюс” припинена, поданий представником вже припиненої особи відзив на апеляційну скаргу залишити без розгляду, водночас, вирішити питання про можливість заміни у справі №921/740/21 такої сторони як Приватне підприємство “Стелла Плюс” на Товариство з обмеженою відповідальністю “Стелла Плюс”.
В судовому засіданні 18.02.2026, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Шимечка А.Я., викладеного в апеляційній скарзі, про прийняття доказу – ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 21.11.2025 у справі №607/22710/25, відзив ПП “Стелла Плюс” на апеляційну скаргу (вх.№01-04/1338/26 від 13.02.2026) – залишити без розгляду, заяву ПП “Стелла Плюс” про залучення до участі у справі правонаступника ПП “Стелла Плюс” – ТзОВ “Стелла Плюс” та про розгляд справи за відсутності представника (вх.№01-04/1402/26, вх.№01-5/432/26 від 16.02.2026) - залишити без розгляду, залучити до участі у справі №921/740/21 про банкрутство ПП “Афіша” правонаступником ПП “Стелла Плюс” (ідентифікаційний код 35194120) - ТзОВ “Стелла Плюс” (ідентифікаційний код 35194120). Щодо вказаних питань постановлено відповідну ухвалу.
Апелянт в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, надав суду пояснення щодо фактичних обставин спору, просив оскаржену ухвалу скасувати ухвалити нове рішення, яким заяву ліквідатора Шимечка А.Я. щодо визначення ПП “Стелла Плюс” заінтересованою особою відносно банкрута ПП “Афіша” – задоволити.
Представник Заставного Р.Й. проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, надав суду пояснення щодо фактичних обставин спору, просив залишити оскаржену ухвалу без змін.
Інші учасники справи про банкрутство явки в судове засідання не забезпечили. Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників справи, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на таке.

Розгляд справи в суді першої інстанції, короткий зміст оскарженої ухвали

В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №921/740/21 про банкрутство Приватного підприємства «Афіша» на стадії ліквідаційної процедури.
Постановою Господарського суду Тернопільської області від 10.06.2022 ПП «Афіша» визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців; ліквідатором ПП «Афіша» призначено арбітражного керуючого Шимечка А.Я.
16.10.2025 ліквідатор Шимечко А.Я. звернувся до суду з заявою щодо визначення Приватного підприємства «Стелла Плюс» заінтересованим кредитором банкрута Приватного підприємства «Афіша».
В обґрунтуванні заяви ліквідатор зазначав, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПП «Стелла Плюс» засновником, керівником та кінцевим бенефіціарним власником підприємства є ОСОБА_1 . Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.06.2024 у справі №921/740/21 залучено ОСОБА_2 до участі у справі №921/740/21 як уповноважену особу засновників (учасників) банкрута. 
Ліквідатор повідомив суд про те, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується декларацією про майновий стан боржника.
За твердженням ліквідатора, ОСОБА_1 є керівником, засновником та кінцевим бенефіціаром кредитора ПП «Стелла Плюс», а її чоловік ОСОБА_2 контролює ПП «Афіша», як уповноважена особа засновників (учасників) боржника, і тому між кредитором і банкрутом виникає опосередкований зв`язок, який може впливати на їхні рішення. Це підпадає під визначення заінтересованих осіб, оскільки обидві юридичні особи перебувають під контролем однієї й тієї ж третьої особи (засновника, кредитора). 
Окрім того, свідоцтво про право на спадщину та заява ОСОБА_3 , наявні в матералах справи, підтверджують, що його матір - ОСОБА_4 (яка померла на початку 2022 року), протягом останніх трьох років здійснювала контроль над банкрутом (ПП «Афіша»), як засновник та кінцевий бенефіціарний власник.

Місцевий господарський суд, постановляючи оскаржену ухвалу, констатував, що ПП «Стелла Плюс» є поточним кредитором банкрута та дійшов висновку про те, що ліквідатором не доведено обставини здійснення кредитором ПП «Стелла Плюс» контролю над банкрутом, вчинення правочинів з відчуження майна банкрута, тощо, тобто вчинення будь-яких дій, які підпадають під ознаки заінтересованої особи. 

Узагальнені доводи апелянта

Вимоги апеляційної скарги ліквідатора обгрунтовано тим, що оскаржена ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі та є незаконною внаслідок того, що висновки суду у ній не відповідають обставинам справи, а мотивуючи відмову у задоволенні клопотання ліквідатора суд неправильно застосував норму матеріального права - статтю 1 Кодексу України з процедур банкрутства, що і призвело до постановлення помилкової ухвали. 
Апелянт покликається на такі доводи: 
- у постанові від 12.06.2025 в справі №921/740/21(921/387/23), на яку послався суд першої інстанції, Верховний Суд зазначив про те, що між ПП «Афіша» та ПП «Стелла Плюс» 19.01.2019 було укладено інвестиційний договір з будівництва розташованого по вул. Об`їзна, 25, с. Великі Гаї Тернопільського району торгівельного комплексу (п.90 постанови);
- одночасно, у пунктах 25-27 цієї ж постанови від 12.06.2025 у справі №921/740/21(921/387/23), Верховний Суд зазначив, що під час проведення ліквідаційної процедури колишні керівники боржника не передали ліквідатору бухгалтерських і фінансових документів боржника;
- укладені як із встановленими в судових рішеннях у справі №921/740/21(921/387/23) продавцями послуг і будівельних матеріалів договори однозначно вказують на те, що послуги було виконано, а будівельні матеріали доставлено саме за адресою збудованого ПП «Стелла Плюс» торгівельного комплексу, щодо якого 19.01.2019 між ПП «Афіша» та ПП «Стелла Плюс» і було укладено інвестиційний договір;
- або ПП «Стела Плюс» є особою, на користь якої боржник вчиняв правочини з відчуження майна які не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності, або ж ПП «Стелла Плюс» є стороною фраудаторного правочину, вчиненого боржником;
- враховуючи, що з банківського рахунку ПП «Афіша» близько 1 500 000 грн. дійсно було витрачено на придбання послуг та будівельних матеріалів, які були надані та доставлені за адресою, за якою ПП «Стелла Плюс» збудовано торгівельний комплекс, є лише два варіанти, а саме: або ж ПП «Афіша» вчинило ряд правочинів із придбання послуг та будівельних матеріалів на суму близько 1 500 000 грн. без будь якої економічної доцільності та ділової мети, тобто оплативши придбання вказаних цінностей вчинило дії, які не відповідають критеріям розумності, або ж укладений 19.01.2019 між ПП «Афіша» та ПП «Стела Плюс» інвестиційний договір є фраундаторним, і його органу досудового розслідування керівник ПП «Афіша» надав виключено з метою уникнути відповідальності за розкрадання коштів в інтересах кінцевого бенефіціарного власника ПП «Стелла Плюс»;
- як у першому так і у другому випадках вчинені ПП «Афіша» та ПП «Стелла Плюс» дії прямо підпадають під ознаки заінтересовані особи стосовно боржника, які надано у статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства;
- довести одне, або інше ліквідатор ПП «Афіша» не може виключно тому, що в порушення вимог постанови Господарського суду Тернопільської області в справі №921/740/21, ні посадові особи ПП «Афіша», ні ОСОБА_2 як особа, яка вважає себе спадкоємцем померлого власника боржника, - будь яких документів взагалі не надали;
- з відомостей, які оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ліквідатору ПП «Афіша» стало відомо про наявність кримінального провадження №42021210000000169 від 09.09.2021, внесеного до ЄРДР за повідомленням кредиторів ПП «Афіша», зокрема, з ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/22710/25 від 21.11.2025, яку для загального доступу було оприлюднено 02.12.2025, тобто вже після винесення 04.11.2025 ухвали, що оскаржується, ліквідатору ПП «Афіша» стало відомо про те, що у цьому провадженні прокурор зобов`язав слідчого: отримати пояснення від керівника ПП «Афіша» з приводу інвестиційного договору від 11.01.2019, укладеного між ПП «Афіша» та ПП «Стелла-Плюс»; встановити, чи вказаний договір був виконаний у повному обсязі, якщо так, то отримати підтверджуючі документи; отримати в порядку, передбаченому КПК України, інформацію про рух коштів з банківського рахунку ПП «Стелла-Плюс», але ці вказівки прокурора слідчий не виконав;
- у постанові від 12.06.2025 у справі №921/740/21(921/387/23) Верховний Суд зазначив: « 102. Господарський суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові слушно послався на висновок, зокрема, викладений у постанові Верховного Суду від 18.05.2023 у справі №908/3468/13, згідно з яким суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, не повинен обмежуватися дослідженням доказів, наданих заявником та іншими учасниками провадження (матеріали позовного провадження), але має в силу особливостей природи банкрутства надавати оцінку заявленим вимогам з урахуванням дослідження усієї сукупності доказів, в тому числі й тих, що містяться в матеріалах справи про банкрутство боржника. 103. Проте з мотивувальної частини оскаржуваної постанови не вбачається, що апеляційний господарський суд під час вирішення цього спору прийняв до уваги певні, наявні у справі про банкрутство боржника, докази, які б свідчили про виконання ним Інвестиційного договору, зокрема, надавали б достатні підстави для висновку про те, що перелічені в судових рішеннях платежі, підтверджені банківською випискою АТ КБ "Приватбанк", на користь відповідних суб`єктів господарювання здійснені саме задля фінансування будівництва Комплексу»;
- під час розгляду заяви про визнання ПП «Стелла Плюс» заінтересованим кредитором банкрута ПП «Афіша», суд не повинен був обмежуватись дослідженням доказів, які надав ліквідатор, а приймати рішення з урахуванням дослідження усієї сукупності доказів, що містяться в матеріалах справи про банкрутство ПП «Афіша», тобто і тих, які ліквідатором було надано у справі №921/740/21(921/387/23);
- суд першої інстанції повинен був виходити із змісту статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства за якою заінтересованими особами стосовно боржника є: або особи, з якими чи на користь яких боржник вчиняв правочини з відчуження свого майна, які не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності, у випадку, якщо дійде висновку, що інвестиційний договір від 19.01.2019 між ПП «Афіша» та ПП «Стелла Плюс» дійсно було укладено, або ж ПП «Стелла Плюс» є стороною фраудаторного правочину, тобто вчиненого боржником інвестиційного договору від 19.01.2019, копію якого керівник ПП «Афіша» надав органу досудового розслідування;
- суд першої інстанції був повинен визначитись із тим, на підставі якого договору чи яких домовленостей з банківського рахунку ПП «Афіша» було оплачено придбання послуг та будівельних матеріалів, які були доставлені за адресою збудованого ПП «Стелла Плюс» торгівельного центру, - але від цього у своїй ухвалі від 04.11.2025, яка оскаржується, - ухилився;
- сторонами взагалі не оспорюється той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є чоловіком та дружиною, як зазначено у статті 1 КузПБ, - заінтересованими особами стосовно боржника є особи, які перебувають у родинних стосунках, у тому числі подружжя;
- всі оригінали документальних доказів як щодо укладення 19.01.2019 між ПП «Афіша» та ПП «Стелла Плюс» інвестиційного договору, так і щодо його виконання, наявні виключно у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тобто у подружжя, які у справі № 921/740/21 зацікавлені виключно у тому, щоб не повертати кредиторам ПП «Афіша» їх кошти, що були використані для придбання послуг, цінностей та будівельних матеріалів, які використовувались при будівництві належного ПП «Стелла Плюс» торгівельного комплексу;
- у пункті 84 своєї постанови від 12.06.2025 у справі №921/740/21(921/387/23) Верховний Суд зазначив, що у відзиві на касаційну скаргу ліквідатор ПП «Афіша» вже стверджував про відчуження ПП «Стелла Плюс» частини торгівельного комплексу під час апеляційного розгляду справи №921/740/21(921/387/23) на користь ТзОВ «Роад простір», між тим, кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Роад простір» є той самий ОСОБА_2 ;
- фактично ОСОБА_1 , як власник ПП «Стелла Плюс», частину збудованого за кошти кредиторів ПП «Афіша» торгівельного комплексу вже передала у власність своєму чоловіку, - ОСОБА_2 , якого ухвалою Західного апеляційного господарського суду визнано уповноваженою особою власника ПП «Афіша»;
- нормами статті 1 КузПБ чітко та однозначно визначено, що заінтересованими особами стосовно боржника у тому числі є: - особи, з якими чи на користь яких боржник вчиняв правочини з відчуження майна боржника, які не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності; - сторона фраудаторного правочину, вчиненого боржником; - особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами, а саме подружжя;
- оскільки при прийнятті ухвали від 04.11.2025 суд в силу особливостей природи банкрутства не надав оцінку заявленим ліквідатором вимогам саме із урахуванням дослідження усієї сукупності доказів, у тому числі й тих, що містяться в матеріалах справи про банкрутство боржника та вже наведених Верховним Судом у постанові від 12.06.2025 у справі №921/740/21(921/387/23), ухвала від 04.11.2025 підлягає скасуванню;
- ухвала від 04.11.2025 перешкоджає подальшому провадженню у справі №921/740/21, оскільки як кредитор ПП «Стелла Плюс» спільно із представником ОСОБА_2 фактично блокують повернення до процедури санації в той час, як інвестор виявив бажання погасити борги боржника перед кредиторами.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

01.01.2025 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації» від 19.09.2024 № 3985-IX (далі - Закон №3985-IX).
Законом №3985-IX Кодекс України з процедур банкрутства доповнено, серед іншого, такими нормами:
- заява кредитора має містити інформацію про заінтересованість кредитора стосовно боржника (частина третя статті 45 КузПБ);
- за результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір, черговість задоволення кожної визнаної вимоги та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, у тому числі вимог кредиторів, які є заінтересованими стосовно боржника (абзац п`ятий частини другої статті 47 КузПБ);
- конкурсні кредитори, заінтересовані стосовно боржника, не мають права вирішального голосу на зборах (комітеті) кредиторів (абзац тринадцятий частини другої статті 47 КузПБ).
При цьому, за змістом абзацу другого пункту 42 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» КУзПБ, положення цього Кодексу в редакції згідно із Законом №3985-IX застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом.
Отже, норми КузПБ в редакції Закону № 3985-IX застосовуються також до справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до 01.01.2025.
Водночас, з аналізу чинної норми абзацу п`ятого частини другої статті 47 КУзПБ слідує, що питання заінтересованості кредиторів у справі про банкрутство господарський суд вирішує в ухвалі попереднього засідання.
Грошові вимоги Приватного підприємства «Стелла Плюс» визнано ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09.10.2025. 
Зокрема, цією ухвалою визнано поточні кредиторські грошові вимоги Приватного підприємства «Стелла Плюс» до боржника Приватного підприємства «Афіша» в сумі 230 748,64 грн (заборгованість) та в сумі 6056,00 грн (судовий збір), які підлягають включенню ліквідатором до реєстру вимог кредиторів, в порядку черговості, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства.
Вказані грошові вимоги виникли на підставі постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.06.2025 у справі №921/740/21(921/387/23).
Так, за змістом постанови Верховного суду від 12.06.2025 у справі №921/740/21(921/387/23) в межах справи про банкрутство Приватного підприємства «Афіша» боржник в особі ліквідатора звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - Приватного підприємства «Стелла Плюс», про витребування на користь боржника з чужого незаконного володіння майна - частки в договірному зобов`язанні в розмірі 661,55 м2, у тому числі нежитлових приміщень торгово-складських приміщень у с. В.Гаї по вул. Об`їзна, 25, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 6125281700:01:001:0373.
Позов мотивовано тим, що в ході ліквідації боржника виявлено, що боржник уклав з відповідачем 11.01.2019 інвестиційний договір будівництва об`єкта нерухомості та на його виконання перерахував кошти за виконання робіт згідно з переліком, тобто виконав умови зазначеного договору в частині проведення інвестування об`єкту будівництва. Однак право власності на відповідне збудоване майно зареєстровано за відповідачем.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 02.05.2024 у задоволенні позову відмовлено.
Рішення мотивовано відсутністю доказів, які підтверджують належність боржнику на праві власності та неправомірне вибуття з володіння боржника спірного майна, у зв`язку з чим немає підстав для його витребування у відповідача.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.03.2025 рішення місцевого господарського суду скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.
Постановою Верховного суду від 12.06.2025 у справі №921/740/21(921/387/23), касаційну скаргу Приватного підприємства «Стелла Плюс» задоволено, постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 у справі №921/740/21(921/387/23) скасовано, рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.05.2024 у справі №921/740/21(921/387/23) залишено в силі, стягнуто з ПП «Афіша» на користь ПП «Стелла Плюс» 230 748,64 грн судового збору за подання касаційної скарги.
07.08.2025 Господарський суд Тернопільської області на виконання постанови Верховного суду від 12.06.2025 у справі №921/740/21(921/387/23), на підставі статті 327 Господарського процесуального кодексу України, видав наказ.
Таким чином, грошові вимоги Приватного підприємства «Стелла Плюс» до боржника, визнані ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09.10.2025, є поточними вимогами (тобто, такими, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство) та складаються із сум судового збору, сплачених у справі №921/740/21(921/387/23).
В апеляційній скарзі ліквідатор покликається на обставини, встановлені у справі №921/740/21(921/387/23) та висновки Верховного Суду про існування укладеного інвестиційного договору, а відтак наголошує, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не дослідив обставин фраудаторності цього інвестиційного договору або відсутності економічної мети закупівлі будівельних матеріалів боржником на користь ПП «Стелла Плюс». Однак, такі доводи апелянта слід відхилити, адже ліквідатор не покликався на такі обставини як на підставу задоволення клопотання про визнання кредитора заінтересованою особою щодо боржника.
Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що принцип диспозитивності відноситься до основних засад господарського судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Окрім того, відповідно до ч.3, ч.4 ст.13 ГПК України, яка розкриває принцип змагальності, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
З урахуванням цих положень, саме ліквідатор мав належним чином обґрунтувати заяву про визнання кредитора заінтересованою особою щодо боржника та підтвердити ці обґрунтування відповідними доказами або послатись на докази, які наявні в матеріалах справи про банкрутство чи на преюдиційні обставини, які були встановлені в інших судових справах. Натомість, суд під час розгляду клопотання надає оцінку доводам, викладеним у цьому клопотанні та доказам, на які посилається заявник. 
В заяві про визнання кредитора заінтересованою особою щодо боржника ліквідатор покликався на те, що уповноважена особа засновників боржника ( ОСОБА_2 ) та засновник кредитора ( ОСОБА_1 ) є подружжям, а також на те, що боржник і кредитор перебувають під спільним контролем подружжя.
Згідно зі статтею 1 КУзПБ заінтересованими особами стосовно боржника є: заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює або протягом останніх трьох років здійснювала контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює або протягом останніх трьох років здійснював боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває або протягом останніх трьох років перебував під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство; особи, з якими чи на користь яких боржник вчиняв правочини з відчуження майна боржника, які не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності; сторона фраудаторного правочину, вчиненого боржником, або правочину, який згідно із статтею 42 цього Кодексу визнано недійсним; а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, стосовно яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими. Для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому значенні, як і заінтересовані особи стосовно боржника. Кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржник.
У постанові Верховного суду від 16.01.2025 у справі №910/9446/23 щодо абзацу шостого частини 1 статті 1 КузПБ зазначено, що його граматичне тлумачення свідчить про те, що законодавцем шляхом застосування сполучника «також» сформовано 3 групи з ідентифікуючими ознаками щодо кваліфікації осіб як заінтересованих, а саме:
І група - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство;
ІІ група - особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки;
ІІІ група - інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими.
Отже, Кодекс України з процедур банкрутства як дає певні конкретизовані ознаки пов`язаності та заінтересованості осіб відносно боржника, так і додатково визначає заінтересованою особою відносно боржника інше необмежене коло осіб - у разі наявності обґрунтованих підстав вважати їх заінтересованими.
При цьому, норми КУзПБ не містять тлумачення поняття «контроль». У зв`язку з цим Верховний Суд у постанові від 17.09.2025 у справі №914/466/23 вважав необхідним застосування за аналогією закону визначення «контроль», яке міститься у статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», з урахуванням положень Методичних рекомендацій щодо застосування поняття «контролю», затверджених рішенням Антимонопольного комітету України від 01.11.2018.
Так, згідно статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» контроль - можливість однієї чи декількох юридичних та/або фізичних осіб чинити вирішальний вплив на господарську діяльність суб`єкта господарювання чи його частини, який здійснюється безпосередньо або через інших осіб, зокрема завдяки: праву володіння чи користування всіма активами чи їх значною частиною; праву, яке забезпечує вирішальний вплив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління суб`єкта господарювання; укладенню договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління суб`єкта господарювання; заміщенню посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу суб`єкта господарювання особою, яка вже обіймає одну чи кілька із зазначених посад в інших суб`єктах господарювання; обійманню більше половини посад членів спостережної ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів суб`єкта господарювання особами, які вже обіймають одну чи кілька із зазначених посад в іншому суб`єкті господарювання. Пов`язаними особами є юридичні та/або фізичні особи, які спільно або узгоджено здійснюють господарську діяльність, у тому числі спільно або узгоджено чинять вплив на господарську діяльність суб`єкта господарювання. Зокрема, пов`язаними фізичними особами вважаються такі, які є подружжям, батьками та дітьми, братами та (або) сестрами. Можливість однієї чи більше (декількох) пов`язаних юридичних та/або фізичних осіб чинити вирішальний вплив - спосіб відносин між суб`єктами господарювання, що характеризується відсутністю в особи, стосовно якої здійснюється вплив, здатності завжди незалежно (самостійно) визначати свою господарську поведінку на ринку.
Водночас, з матеріалів справи встановлено, що провадження у справі про банкрутство ПП «Афіша» відкрито у 2021 році.
На момент відкриття судом провадження у справі про банкрутство ПП «Афіша» його одноосібною засновницею (власницею) була ОСОБА_5 , яка померла на початку 2022 року.
10.06.2022 ПП «Афіша» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Шимечка А.Я.
Відповідно до ч.1 ст.59 КУзПБ з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.
10.05.2024 ОСОБА_2 отримав спадщину за заповітом, яка складається із майнових прав ПП «Афіша» у розмірі 100 % статутного капіталу.
28.06.2024 ухвалою Західного апеляційного господарського суду залучено ОСОБА_2 до участі у справі про банкрутство як уповноважену особу засновників боржника.
ПП «Стелла Плюс», засновником якого є ОСОБА_1 - дружина ОСОБА_2 , визнано поточним кредитором боржника лише у жовтні 2025 року, вимоги кредитора складаються лише зі сплачених сум судового збору, які були покладені на боржника в порядку ст.129 ГПК України за результатами розгляду спору в позовному провадженні в межах справи про банкрутство.
Відтак недоведеними є твердження ліквідатора про те, що ПП «Стелла Плюс» здійснювався контроль над банкрутом, вчинялись правочини з відчуження майна банкрута, чи вчинялись будь-які дії, які підпадають під ознаки заінтересованої особи. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність правових підстав для визнання поточного кредитора ПП «Стелла Плюс» заінтересованою особою відносно банкрута ПП «Афіша».
Відповідно до ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Враховуючи те, що апелянт не довів порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу ліквідатора слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2025 у справі №921/740/21 – без змін.
В порядку положень ст.129 ГПК України сплачений кредитором за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК Керуючись ст.ст.86, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги арбітражного керуючого Шимечка Андрія Ярославовича б/н від 29.12.2025 (вх.ЗАГС №01-05/3880/25 від 30.12.2025) – відмовити.
2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 04.11.2025 у справі №921/740/21 – залишити без змін.
3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги – покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повну постанову складено 02.03.2026.

Головуючий суддя Желік М.Б. 

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.