Справа № 279/1601/20
Номер рядка звіту 197
номер провадження 1-кп/279/60/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" квітня 2026 р. 

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого –судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Коростені кримінальне провадження № 12020060060000199 від 02.03.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, не інваліда, військовозобов`язаного, не ВПО, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, 

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування, ОСОБА_6 , обвинувачується у незаконному поводженні із вогнепальною зброєю та бойовими припасами, а саме придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. 
Згідно з викладеними у обвинувальному акті обставинами в 2019 році, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, в невстановленому місці, невстановленим способом, придбав вогнепальну зброю – пістолет та бойові припаси – сім патронів, і достовірно знаючи, що без передбаченого законом дозволу, вогнепальну зброю, бойові припаси зберігати заборонено, незаконно, зберігав та переносив вказану вогнепальну зброю та бойові припаси до 02 березня 2020 року.
02.03.2020 року в період часу з 06 год. 15 хв. до 07 год. 00 хв., під час проведення огляду місця події працівниками Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області за адресою: м.Коростень, вул.Грушевського, 5, в приміщенні службового кабінету №48 у ОСОБА_6 , в правій кишені куртки, було виявлено та вилучено до Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області:
1) предмет схожий на вогнепальну зброю – пістолет марки «ЕКОL Маjоr» cal. 9мм. Р.А.К. з серійним номером « НОМЕР_1 » чорного кольору, який згідно висновку експерта №6/4-81 від 24.03.2020 являється нестандартною вогнепальною зброєю. Вогнепальна зброя є короткоствольним гладкоствольним самозарядним пістолетом калібру 9мм. Р.А., № НОМЕР_1 з маркуваннями від стартового пістолета «ЕКОL» моделі «Маjоr». Пістолет справний та придатний для проведення пострілів на ураження: «кульковими» або «шротовими» патронами калібру 9мм. Р.А. або способом роздільного зарядження зброї з використанням шумових (холостих) патронів калібру 9мм. Р.А.К.. Пістолет виготовлений промисловим способом в Туреччині по типу сигнального пістолета; 
2) сім предметів схожих на бойові припаси – патрони, які згідно висновку експерта №6/4-82 від 12.03.2020 : є пістолетними патронами кал.9мм. Р.А., що споряджені снарядом, який ззовні схожий на снаряд «несмертельної дії» і які є боєприпасами. Пістолетні патрони виготовлені промисловим способом. Пістолетні патрони придатні до стрільби на ураження цілі та можуть бути відстріляні з вогнепальної зброї самозахисту калібру 9мм. Р.А. або з іншої зброї кал. 9мм. Р.А. та калібру 9 мм. R/Р.А., а також газової зброї калібру 9мм. R.К./ ОСОБА_8 , якщо канал ствола дає можливість проходу еластичного снаряду при пострілі, які ОСОБА_6 незаконно придбав, носив та зберігав, без передбаченого законом дозволу.
Суд розглянув кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні представлені стороною обвинувачення докази, та встановив наступне.
Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого  ОСОБА_6 по суті пред`явленого йому обвинувачення винним себе не визнав та дав показання про те, що все розпочалося із сварки з дружиною по вулиці Базарній, в нічний час. Неподалік від них проїжджала машина патрульної поліції, яка зупинилась та поцікавилась що трапилось, він відповів, що все добре – сімейна сварка. Потім сів в свою машину та почав їхати додому. Проїхавши метрів двісті, на вул. Коцюбинського його наздогнав цей же патрульний автомобіль і повідомив, що у нього в автомобілі знаходиться вогнепальна зброя. Він сказав, що вогнепальної зброї у нього не має, документів поліцейським і дозволу на огляд автомобіля не надавав, між ними почалася суперечка, поліцейські викликали СОГ, які по приїзду почали відкривати двері та дивитися скрізь в його автомобілі, а в подальшому провели й поверхневий огляд. При огляді його внутрішньої лівої кишені знайшли стартовий пістолет, який вилучив оперативний працівник та передав слідчому Камінському, при вилученні понятих запрошено не було і будь-яких документів не складали. Слідчий наказав їхати з ним у відділок поліції, на що він попросив не залишати його автомобіль, тому підкорився наказу поліцейського та разом із працівником поліції сів у свій автомобіль і поїхали до Коростенського ВП. На першому поверху в поліції він просидів хвилин десять, потім його покликали у кабінет на другий поверх, де на столі вже лежав його стартовий пістолет, почався допит, поняті прийшли пізніше. Тримали його у відділку поліції тривалий час, він навіть просився додому, бо хотів їсти. В кабінеті у нього нічого не вилучали. Пістолет вилучили на місці його зупинки на вул. Коцюбинського, 22. На стартовий пістолет дозволу не потрібно, купував його в магазині «Охота та рибалка». Просив провадження у справі щодо нього закрити. 
Згідно вимог ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_6 лише в межах висунутого йому обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті та підтриманого прокурором у суді. 
Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Статтею 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Статтею 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.
Згідно із ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
У відповідності до положень ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Сторона обвинувачення вважає доведеними обставини вчинення  ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, посилаючись на надані суду письмові докази та показання свідків.
Судом були допитані свідки обвинувачення, які на думку прокурора, підтверджують винуватість  ОСОБА_6 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.
Так, з показань допитаних судом свідків було встановлене наступне:
Свідок ОСОБА_9 дав показання про те, що являється працівником поліції, 02.03.2020 року він разом із ОСОБА_10 здійснював патрулювання на службовому автомобілі у м. Коростені. По вулиці Коцюбинського вони побачили конфлікт за участю декількох осіб (двох жінок та чоловіка - обвинуваченого), зупинилися. Була нічна пора доби. В ході бесіди особи вирішили конфлікт самостійно та звертатися з письмовою заявою до поліції відмовились. Під час спілкування одна із жінок їм повідомила, що в автомобілі у Фабіянського знаходиться вогнепальна зброя, перероблена у бойовий травматичний пістолет. Увімкнувши сигнальні маячки вони вирушили за вказаним громадянином. Фабіянський зупинився, він представився, вказав причини зупинки та запитав чи має він незареєстровану вогнепальну зброю. Фабіянський вказав, що не має, відмовився від поверхневого огляду, при цьому сповістив, щоб вони викликали слідчо-оперативну групу. Щодо даних подій ним було здійснено повідомлення на спецлінію 102, та в подальшому забезпечено понятих до райвідділку. Після приїзду СОГ з експертом, слідчим, відповідальним та оперуповноваженим, ОСОБА_11 вийшов із свого автомобіля «Мазда» та під час спілкування з оперуповноваженим вказав, що дійсно у нього в кишені знаходиться зброя. Зброю по вул. Коцюбинського не вилучали. Складання відповідних документів, вилучення зброї, за добровільною згодою обвинуваченого в присутності двох понятих, відбувалося у Коростенському ВП. Обшук автомобіля не проводився, а здійснювали лише поверхневий огляд з дозволу Фабіянського. Дверцята автомобіля відчиняв сам ОСОБА_11 , але до речей ніхто не торкався. Обвинувачений сам вказав на наявність у нього зброї, яку витягнув із правої кишені куртки. Після добового чергування написав рапорт на ім`я керівника в якому вказав про обставини даної події. 
Аналогічні показання в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_12 .. 
Свідок ОСОБА_13 дав показання про те, що працівники поліції запросили його бути понятим під час проведення слідчої дії, яка проводилась у кабінеті в приміщенні поліції. Був присутній ще один понятий, обвинувачений та два поліцейських. Їм пояснили, що у чоловіка знайшли пістолет, показали його та обойму, яку знайшли у нього, та в їх присутності затриманий вказав, що пістолет належить йому. Все це було зафіксовано у протоколі, вони прочитали його та підписали. Пам`ятає, що пістолет знаходився у працівника поліції, який його роздивлявся, а потім поклав до пакету. Як він опинився у поліцейського не пам`ятає, та звідки цей пістолет взявся також не пам`ятає. 
Свідок ОСОБА_14  (в/о начальника сектору з контролю за обігом зброї) дав показання про те, що обвинувачений ні за придбанням, ні за реєстрацією зброї до Коростенського ВП не звертався, і без дозволу на придбання певного виду зброї особа не придбає в магазині зброю. На придбання бойових припасів дозвіл потрібен, а на короткоствольну вогнепальну зброю дозволи не видаються, але якщо була видалена заглушка, така зброя не може бути реалізована магазином. При цьому носити та користуватися такою зброєю не можна.
Свідок ОСОБА_15 дав показання про те, що як понятий бачив речі, які лежали на столі. Серед них був пістолет, набої. Йому пояснили, що зупинили чоловіка, в якого була зброя. Обвинувачений при ньому пояснював, що пістолет належить йому. Склали відповідні документи, які він підписав, опечатали вилучені речі. Щоб у його присутності вилучали з кишені обвинуваченого пістолет не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_16 дав показання про те, що він здійснює продаж зброї – мисливської або сигнально-шумової, патронів кал. 9 мм., яка є вільною у продажу. Для продажу вогнепальної зброї невійськового призначення потрібен дозвіл на право придбання такої зброї. Перероблена вогнепальна зброя в магазині не продається.
За клопотанням сторони обвинувачення було допитано в якості свідка ОСОБА_17 (старшого слідчого), який дав показання про те, що він чергував в складі СОГ в якості слідчого, здійснювали виїзд в місто за повідомленням: Фабіянський в автомобілі марки «Мазда» перевозить вогнепальну зброю. При прибутті запитали у нього чи дійсно є зброя, ОСОБА_11 відповів «так», запропонували проїхати у райвідділ поліції для складання протоколу та вилучення предмета схожого на зброю. Фабіянський заперечень не мав. У райвідділі в присутності понятих вилучали зброю та патрони, яку ОСОБА_11 сам поклав на стіл, склали відповідний протокол ОМП. Обшук на місці не проводився лише візуально оглянули автомобіль. 
На уточнюючі запитання захисника свідок ОСОБА_17 пояснив, що зброю вилучили у Фабіянського на місці зупинки, поклали до спец пакету, потім прослідували до райвідділу, де в присутності понятих оформили протоколом ОМП. Фабіянський у райвідділ заходив без зброї. Оформлення протоколу було у його службовому кабінеті, зброю поклали на стіл, і лише потім запросили понятих, відео фіксацію не застосовували. Відомості в ЄРДР вносилися після вилучення зброї.
Свідки ОСОБА_18 (дружина обвинуваченого) та ОСОБА_19 (теща обвинуваченого) від дачі показань відмовились згідно ст.63 Конституції України.
Вислухавши показання обвинуваченого, допитавши в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 17,22,23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст.321 КПК України здійснення сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про виправдання обвинуваченого ОСОБА_6 за висунутим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду. З урахуванням наведеного, огляд місця події є єдиною слідчою дією, що у невідкладних випадках може проводитись до початку внесення даних про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження 02.03.2020 року в період часу з 06 год. 15 хв. до 07 год. 00 хв. слідчим СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_17 , в присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , у приміщенні службового кабінету № 48 Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області за адресою: м. Коростень, вул. Грушевського, 5, проведено огляд місця події. Під час слідчої дії, ОСОБА_6 із правої внутрішньої кишені дістав предмет ззовні схожий на пістолет чорного кольору з маркуванням «ЕКОL Маjоr» cal. 9мм. Р.А.К. « НОМЕР_1 », в даному пістолеті знаходиться магазин в якому виявлено 7 набоїв із маркуванням GLD 9мм Р.А.К.. Як пояснив ОСОБА_6 документів на пістолет він не має, зберігає його близько двох років, зі слів останнього пістолет має конструктивні зміни. Сім набоїв поміщено до спец-пакету № ЕХРО210762 ; предмет, що схожий на пістолет «ЕКОL Маjоr» cal. 9мм. НОМЕР_1 поміщено до спец-пакету № ЕХРО210761. Вказані предмети вилучені до Коростенського ВП.
Відповідно до даних висновку експерта № 6/4-82 від 12.03.2020 надані для дослідження сім набоїв із маркуванням «GLD 9mm PAK», які були вилучені 02.03.2020 у гр. ОСОБА_6 в ході огляду місця події в службовому кабінеті № 48 Коростенського ВП, є пістолетними патронами кал.9мм. Р.А., що споряджені снарядом, який ззовні схожий на снаряд «несмертельної дії» і які є боєприпасами. Пістолетні патрони виготовлені промисловим способом. Пістолетні патрони придатні до стрільби на ураження цілі та можуть бути відстріляні з вогнепальної зброї самозахисту калібру 9мм. Р.А. або з іншої зброї кал. 9мм. Р.А. та калібру 9 мм. R/Р.А., а також газової зброї калібру 9мм. R.К./ ОСОБА_8 , якщо канал ствола дає можливість проходу еластичного снаряду при пострілі.
Відповідно до даних висновку експерта № 6/4-81 від 24.03.2020 наданий для дослідження предмет схожий на пістолет «ЕКОL Маjоr» калібру 9мм. Р.А., № НОМЕР_1 , що був вилучений у внутрішній правій кишені куртки у гр. ОСОБА_6 під час проведення слідчої дії від 02.03.2020 року, а саме: огляду місця події в службовому кабінеті № 48 Коростенського ВП, є нестандартною вогнепальною зброєю. Вогнепальна зброя є короткоствольним гладкоствольним самозарядним пістолетом калібру 9мм. Р.А., № НОМЕР_1 з маркуваннями від стартового пістолета «ЕКОL» моделі «Маjоr». Пістолет справний та придатний для проведення пострілів на ураження: «кульковими» або «шротовими» патронами калібру 9мм. Р.А. або способом роздільного зарядження зброї з використанням шумових (холостих) патронів калібру 9мм. Р.А.К.. Пістолет виготовлений промисловим способом в Туреччині по типу сигнального пістолета. 
Вилучені предмети визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження згідно постанови від 02.03.2020 року.
Стороною захисту подано клопотання щодо визнання недопустимим доказом, а саме: протоколу огляду місця події від 02.03.2020 року, висновку судової експертизи зброї № 6/4-82 від 12.03.2020 року та висновку судової експертизи № 6/4-81 від 24.03.2020  року, оскільки вказані докази були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Згідно витягу з кримінального провадження № 12020060060000199 від 02.03.2020 та рапорту поліцейського від 23.03.2020 року ОСОБА_20 встановлено, 02.03.2020 року о 05:47 год. надійшло по телефону до РУ про те, що 02.03.2020 о 05:44 за адресою: м. Коростень, вул. Коцюбинського буд. 22, повідомлення інспектора ГРПП екіпаж Берилій 0958 про те, що в ході патрулювання м. Коростень звернулася мешканка міста та повідомила, що по АДРЕСА_2 в авто марки «Мазда» д.н.з. НОМЕР_2 в салоні є заборонений предмет, схожий на зброю, потрібно СОГ. 
Згідно цього ж рапорту, 2 березня о 05:50 до ВП надійшло повідомлення інспектора СРПП №4 ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_21 про те, що близько 05:40 цього ж дня по вул. Котляревського, 22, в м. Коростень під час поверхневого огляду у непрацюючого ОСОБА_6 , 1994 р.н., жителя райцентру в кишені куртки виявлено та вилучено предмет схожий на стартовий пістолет «Ekol Major Cal 9 mm Р.А.К.» № НОМЕР_1 та магазин із 7 набоями калібру 9 мм з маркуванням «9 мм Р.А. GLD». На місце події виїжджала СОГ, яку очолював відповідальний по ВП. Вилучене направлене до НДЕКЦ.
Зазначені у рапорті відомості були внесені слідчим до ЄРДР - 02.03.2020 року о 08 год. 11 хв., дата реєстрації провадження о 09:46:34 – 02.03.2020.
Відповідно до даних журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Коростенського ВП, ОСОБА_6 , доставлений о 06:00 год. - 02.03.2020 до слідчого ОСОБА_17 каб. 48.
Таким чином, відповідно до положень ст.208 КПК України, ОСОБА_6 фактично був затриманий о 06:00 год. 02.03.2020 року.
За змістом ч.1 ст.237 КПК України, огляд місцевості, приміщення, речей та документів проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. 
Проведення огляду особи положеннями ст.237 КПК України не передбачено.
Водночас згідно з вимогами ч.ч. 1,3,4 ст.208 КПК України визначено, що уповноважена особа має право затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, якщо цю особу застали на місці вчинення злочину, та може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч.7 ст.223 і ст.236 КПК. 
Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень ст.213 КПК, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені КПК.
Як було зазначено вище, у рапорті чергового, вилучення предметів схожих на пістолет та патрони, відбулося згідно повідомлення інспектора ОСОБА_21 о 5 годин 40 хвилин - 02.03.2020 року. 
При цьому, згідно абз. 2 ч. 7 ст. 223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше: двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої, (розшукової) дії. 
У порушення вимог цієї норми закону, понятих при обшуку ОСОБА_6 за адресою вказаною в рапорті, не було. 
Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу. 
Згідно ч. 10 ст. 236 КПК України обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису. Аналізуючи дані норми КПК України, при проведенні особистого обшуку особи в обов`язковому порядку застосовується аудіо- та відеозапис. 
Згідно матеріалів кримінального провадження будь-які процесуальні документи щодо затримання ОСОБА_6  та відповідно особистого обшуку уповноваженими особами не складались та в матеріалах справи відсутні.
Вилучені, під час особистого обшуку набої і пістолет по АДРЕСА_2 у ОСОБА_6 , не були належним чином ідентифіковані із зазначенням їх назви, марки, моделі, номеру, інших індивідуальних ознак, та відповідно упаковані. І тільки по приїзду до Коростенського ВП у приміщенні службового кабінету слідчим ОСОБА_17 було внесено до протоколу відомості про вилучення у ОСОБА_6 пістолета з набоями. 
Таким чином, всупереч вимогам закону, до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, фактично здійснивши особистий обшук ОСОБА_6 , під час якого у нього було вилучено предмет схожий на пістолет з набоями, слідчий порушив вимоги процесуального закону, якими не передбачено можливості проведення такої слідчої дії до внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і задля надання такій дії законності, вона була оформлена протоколом огляду місця події. З цього вбачається, що законні процедури не були дотримані, а отже, в діях працівників правоохоронних органів також наявне порушення засад законності кримінального провадження, визначених ст.9 КПК України.
Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а сам принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Україною 17.07.1997 року ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997 року. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що працівники поліції після того, як вилучили у нього стартовий пістолет, наказали йому проїхати з ними до відділу поліції, де завели його до кабінету слідчого і впродовж усього часу він залишався поруч з працівниками поліції спочатку в автомобілі, а потім в кабінеті слідчого і не міг вільно пересуватись.
Згідно з положеннями ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України не проводилося, протокол затримання його працівниками поліції не складався, а отже, фактичний обшук був проведений із грубим порушенням норм КПК України.
На підставі наведеного суд приходить до висновку, що слідчий всупереч вимогам закону до внесення відомостей про вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення до ЄРДР, фактично здійснивши слідчу дію - особистий обшук ОСОБА_6 , його речей при ньому, під час якого у обвинуваченого вилучено предмет схожий на пістолет з набоями, належним чином не оформивши затримання ОСОБА_6 та його особистий обшук. З метою надання такій слідчій дії видимості законної вона була оформлена протоколом огляду місця події.
За даних обставин, відсутність належного процесуального оформлення фактичного затримання ОСОБА_6 та вилучення в нього предмета схожого на пістолет, яке приховане результатами огляду місця події 02.03.2020 року як на доказ, отриманий з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, встановлених нормами ч.1, 3, 4 ст.208 та ст.214 КПК України, в зв`язку з чим такий доказ належить визнати недопустимим (аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаійного кримінального суду Верховного Суду від 31.05.2018 року у справі № 236/439/16-к, провадження № 51-952 км18).
Такий висновок ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка відображена в рішеннях «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, в яких, зокрема, для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформовано доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж. Крім того, докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.
Протокол огляду місця події від 02.03.2020 року, в якому відображено вилучення у ОСОБА_6 предмета схожого на пістолет з набоями, є у даному кримінальному провадженні ключовим доказом, і, на думку суду, цей доказ здобутий з порушенням закону.
Тому, суд не приймає як допустимі, надані стороною обвинувачення, докази які є похідними, від протоколу огляду місця події від 02.03.2020 року, а саме: висновок експерта № 6/4-82 від 12.03.2020 року, висновок експерта № 6/4-81 від 24.03.2020 року, постанову слідчого про визнання речовими доказами пістолет і набої, та передачу на зберігання від 02.03.2020 року (оскільки на дослідження експертам надавались речі, вилучені з порушенням процесуальних норм).
Показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, ці свідки залучались понятими при проведенні огляду місця події і фактично дали пояснення про те, що бачили речі, які лежали на столі, серед них був пістолет і набої, у їх присутності у Фабіянського ці речі не вилучалися.
Суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , що зброю по вул. Коцюбинського в м. Коростені не вилучали, що її вилучення за добровільною згодою обвинуваченого в присутності двох понятих відбувалося у Коростенському ВП, оскільки такі показання суперечать іншим доказам, що досліджені судом та наведені вище.
Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , не дали будь-яких свідчень, які їм відомі про обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, тому вони не підлягають оцінці.
Посилання прокурора на закриття кримінального провадження відносно слідчого ОСОБА_17 за ч.1 ст.366 КК України не впливає на правильність висновків суду про допущені слідчим процесуальні порушення під час проведення слідчої дії та недопустимість, як доказу протоколу огляду місця події.
Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
П.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рим,1950) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року, зазначено, що при розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст.62 Конституції принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості.
П.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у рішеннях по справах «Тельфнер проти Австрії» від 20.03.2001 року та «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08.02.1996 року.
У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 року, вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи не винність обвинуваченого. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 ч.2 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Вирок суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на сторону обвинувачення, належності та допустимості доказів на сторону, що їх подає.
Згідно положень ст.ст.284 ч.1 п.3; 373 ч.1 п.2 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, не встановлено достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання, ухвалюється виправдувальний вирок.
Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що докази, які надала сторона обвинувачення, як на підставу доведеності вини ОСОБА_6 , не є достатніми для визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому, на підставі ст.62 Конституції України, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не можуть бути прийняті судом до уваги, і ОСОБА_6 підлягає виправданню.
Оскільки щодо ОСОБА_6 ухвалюється виправдувальний вирок питання процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта слід віднести за рахунок держави.
Речові докази, враховуючи, що вилучений пістолет є нестандартною вогнепальною зброєю та може становити небезпеку для її користувача, він підлягає знищенню, арешт накладений на майно у даній справі підлягає скасуванню. Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не застосовувався. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України, 

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та виправдати. 
Витрати в сумі 2512,16 гривень пов`язані з проведенням експертизи № 6/4-82 від 12.03.2020 року, № 6/4-81 від 24.03.2020 року – віднести на рахунок держави.
Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.03.2020 року, скасувати.
Речові докази: пістолет та сім патронів до нього – знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції – після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення – надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження. 

Суддя: ОСОБА_1