Справа № 304/3057/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

17 березня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді Джуги С.Д.,
суддів – Кожух О.А., Мацунича М.В., 
з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2025 року у складі судді Гевці В.М., у справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в :
У грудні 2024 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивує тим, що 19 вересня 2016 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач ОСОБА_1 не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому зобов`язання за вказаним договором не виконав. 
У зв`язку порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 09 листопада 2024 року має заборгованість у розмірі 92 223,11 грн., яка складається з наступного: 76 993, 10 грн. – заборгованість за кредитом; 15 230, 01 грн – заборгованість за відсотками.
Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору, шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання.
Вказує, що відповідач ОСОБА_1 продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-БАНК».
За вказаних обставин акціонерне товариство «Акцент-Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 92 223, 11 грн.
Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2025 року у задоволенні заявленого позову - відмовлено.
В апеляційній скарзі акціонерне товариство «Акцент-Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтуванні позову, не надав належної їм правової оцінки та безпідставно відмовив у позові.
У відзиві на апеляційну скаргу представник  ОСОБА_1 – адвокат Олашин В.В., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. 
В судове засідання учасники справи не з`явилися. Про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. 
До Закарпатського апеляційного суду від представника  ОСОБА_1 – адвоката Олашин В.В. надійшла заява, в якій просить розглянути справу без його участі.
Справа на підставі ч. 2ст. 372 ЦПК України розглянута у відсутності учасників справи.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з приписами ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З матеріалів справи слідує, що позивачем було подано «Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», яку 19.09.2016 підписав  ОСОБА_1 .
Відповідно до цієї заяви відповідач погодився, що вона разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг.
При цьому, у анкеті-заяві відповідача від 19.09.2016 не вказано кредитний ліміт, не визначено відсоткову ставку, не встановлено порядок нарахування відсотків за несвоєчасне погашення кредиту, строк повернення кредиту, умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.
На підтвердження позову позивачем надано Витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщений на сайті https://a-bank.com.ua/terms, довідка банку про відкриті картки, довідка за лімітами, розрахунок заборгованості, виписка по рахунку.
Згідно довідки банку ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано дві картки: строком дії до червня 2018 року та строком дії до червня 2022 року.
Відповідно до довідки банку за кредитним договором від 19 вересня 2016 року ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт у розмірі 1600грн., який у подальшому неодноразово збільшувався, зокрема: 11.05.2018 – 13000грн., 09.04.2019- 49 000грн., 06.09.2019 – 50 000грн., 13.07.2021- 80 000 грн.
З виписки по картці вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, а саме здійснював поповнення карткового рахунку, як через касу банку, так і термінал, переказ грошових коштів, зняття готівки, тощо.
Згідно з наданого банком розрахунку за ОСОБА_1 рахується заборгованість станом на 09 листопада 2024 року у розмірі 92 223, 11 грн., яка складається з наступного: 76 993, 10 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 15 230, 01 грн. – заборгованість за відсотками. 
Відповідно до частин 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч.1ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднаннядругої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Банк).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) зроблено висновок, що «без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. І Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору».
Відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами доведено отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними. 
Однак позивачем не доведено розмір відсотків, який встановлений за користування кредитними коштами. 
Так, до вказаної анкети-заяви в суді першої інстанції банк додав Витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщений на сайті https:// a-bank.com.ua/terms/).
Матеріали справи не містять підтверджень, що надані позивачем витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А- Банк» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах (порядку їх нарахування).
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Як зазначалось вище, анкета-заява відповідача не містить домовленості сторін про сплату відсотків, інформації щодо банківського продукту, який надається позичальнику ОСОБА_1 . В ній зазначено лише загальну назву Умов та Правил, без їх ідентифікації відповідно до дати, коли вони були затверджені, або станом на яку дату вони були чинні. Відсутність підпису відповідача на умовах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови у будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. При цьому, із наданої позивачем копії Анкети-заяви не можна зробити висновок, на які саме умови та тарифи обслуговування карти, запропонованих банком, погодився відповідач. 
Отже, підстави для нарахування відсотків за користування коштами, розрахованих відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк» відсутні, оскільки вказані умови не погоджені відповідачем.
Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Таким чином, Банк має право на стягнення у примусовому порядку з ОСОБА_1 фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто заборгованість за тілом кредиту у розмірі 76 993,10 грн. Даний розмір заборгованості за тілом кредиту відповідачем не спростовано.
Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що не підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредиту. 
З врахуванням наведеного позовна вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 76993,10 грн. є обґрунтованою, і така підлягає до задоволення. В задоволенні заявлених позовних вимог про стягнення 15230,01 грн. заборгованості по відсоткам слід відмовити.
Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по даній справі нового рішення про часткове задоволення позову, яким стягнути заборгованість в розмірі 76993,10 грн. з вищенаведених підстав.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Позивачем заявлено позовні вимоги на загальну суму 92 223,11 грн. Апеляційним судом задоволено вимоги позивача в загальному розмірі 76 993, 10 грн., що складає 83,48% від пред`явлених вимог.
При пред`явленні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 4542 грн. 
Загальний розмір судових витрат по справі становить 7570 грн., а отже пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на позивача слід покласти 16,52% від судових витрат - 1250,56 грн., а на відповідача 83,48% судових витрат - 6319,44 грн. 
З огляду на викладене та враховуючи приписи ч.10 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 6319,44 грн. (7570 грн. - 1250,56 грн.).
Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.
Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ: 14360080, місцезнаходження: 49074, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Батумська, 11) заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 вересня 2016 року, яка виникла станом на 09 листопада 2024 року в розмірі 76993 (сімдесят шість тисяч дев`ятсот дев`яносто три) грн. 10 (десять) коп. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ: 14360080, місцезнаходження: 49074, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Батумська, 11) судовий збір в розмірі 6319 (шість тисяч триста дев`ятнадцять) грн. 44 (сорок чотири) коп.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 27 березня 2026 року.
Головуючий: 
Судді: