09.03.26 363/89/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі
головуючого судді        Олійник С.В., 
секретаря        Поліщук Є.Д., 
розглянувши адміністративну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,
встановив:
07 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови №2426 від 02 жовтня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Просить її скасувати і закрити провадження у справі.
В обґрунтування позову зазначає, що він не порушував законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки 15.10.2004 року рішенням ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 його визнано непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним у воєнний час, 22.06.2006 року знято з військового обліку, а тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 підтверджує відсутність на військовому обліку; у 2024–2025 роках позивач перебував на стаціонарному лікуванні через аліментарний гепатит, перенесений розширений інсульт, міокардитичний кардіосклероз, невралгію та гіпертонічну хворобу ІІ ступеня, що унеможливлювало його явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження ВЛК; при цьому порушено його право на захист, оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, розгляд протоколу відбувався без надання можливості реалізувати права, передбачені ст.ст. 268, 280, 283 КУпАП, відсутні належні докази складу адміністративного правопорушення, а строки притягнення до відповідальності були порушені — строк тривав з 15.06.2025 по 15.09.2025 року; позивач дізнався про постанову випадково 24.12.2025 року, коли всі його карткові рахунки були заблоковані, а через портал «ДІЯ» надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження №79524793 від 06.11.2025 року на суму 34 000 грн на підставі оскаржуваної постанови; оскільки постанова винесена без достатніх, допустимих та належних доказів, з порушенням процесуальних норм та прав позивача.
Процесуальні дії.
08 січня 2026 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області позовну заяву залишено без руху на підставі необхідності надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строків звернення до суду з даним позовом.
14 січня 2026 року від позивача надійшло клопотання про поновлення строку на звернення до суду, в якому зазначив, що звернувся до суду із позовною заявою шляхом надсилання на адресу суду рекомендованого листа з повідомленням про вручення через АТ «Укрпошта». Датою фактичного подання позовної заяви є 02.01.2026 року, що є в межах законодавчо встановленого терміну.
16 січня 2026 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області строк звернення до суду поновлено, адміністративний позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
04 лютого 2026 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що зазначена позовна заява є незаконною, необґрунтованою та протиправною, враховуючи наступне. 26 вересня 2025 року в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_2 було складено протокол № 2426 стосовно ОСОБА_1 щодо вчинення ним правопорушення передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу, згідно якого він під час дії особливого періоду та проведення мобілізації не пройшов військово-лікарську комісію у встановлений термін (до 5 червня 2025 року як обмежено придатний) для визнання ступеня придатності до військової служби (копія витягу з реєстру «Оберіг» додається). Згідно даного протоколу ОСОБА_3 було належним чином повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 годині 00 хвилин 02.10.2025 року в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 . Про повідомлення про розгляд справи ОСОБА_1 поставив свій підпис. ОСОБА_1 надав пояснення щодо змісту протоколу «не знав» та розписався за отримання другого примірника протоколу (копія додається). У вказаний термін ОСОБА_4 на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився. Згідно постанови по справі про адміністративні правопорушення від 02.10.2025 року №2426 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 17 000 грн. Копія постанови була надіслана ОСОБА_1 02.06.2025р. «Укрпоштою» рекомендованим листом №07 301 0025 3575 від 28.10.2025р. Згідно трекінгу «Укрпошти» вищевказаний лист було повернуто відправнику 28.10.2025 року з позначкою «закінчення встановленого терміну зберігання». Прийнята начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 постанова про визнання ОСОБА_1 винним у чиненні правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності повністю відповідає вищенаведеним вимогам закону. З огляду на викладене вбачається, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ухвалена у межах компетенції начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставинах справи та з дотриманням вимог діючого на час вчинення правопорушення законодавства.
09 лютого 2026 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_4 матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно постанови №2426 від 02.10.2025 року.
20 лютого 2026 року на адресу суду від ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшли витребувані матеріали. 
Позиції учасників справи.
Позивач та його представник в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не з`явились, представник позивача – адвокат Ковальчук Д.І. направив заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.
Представник відповідача до суду не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Фактичні обставини справи, які встановлені судом.
Встановлено, що ОСОБА_1 05.08.2008 року отримав військове посвідчення № НОМЕР_1 замість військового квитка, у якому зазначено, що він прийнятий на тимчасовий облік запасу ЗСУ за ВОС №600543А посадою оператор, зі штампами про проходження комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 15.10.2004 року, прийняття на облік 09.11.2004 року та зняття з обліку 22.06.2006 року відповідно до абз. 2 пп. 2 п. 5 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».
З виписок із медичних карт амбулаторного та стаціонарного хворого вбачається, що ОСОБА_1 з 27.08.2008 по 29.09.2025 року мав ряд серйозних захворювань, зокрема розширений інсульт, гіпертонічну хворобу ІІ стадії, недостатність мітрального клапана 1-2 ступеня, міокардитичний кардіосклероз, що потребували регулярного стаціонарного лікування. 
У Витязі «Резерв+» зазначено, що ОСОБА_1 має звання рядового, причини звернення 10.11.2025 року — не пройшов ВЛК; дата ВЛК: 15.10.2004 року, результат — непридатний у мирний час, обмежено придатний у воєнний час; дата уточнення даних: 15.07.2024 року.
Протоколом №2426 від 26.09.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним із заключенням попередньої ВЛК «обмежено придатний», не пройшов повторно ВЛК до 05.06.2025 року під час дії особливого періоду, проте в поясненнях зазначив, що не знав про необхідність проходження комісії. 
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №2426 від 02.10.2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф 17 000 грн за непроходження ВЛК у встановлений термін. З рекомендованого повідомлення АТ «Укрпошта» вбачається, що поштове відправлення повернулося без відмітки про вручення, а заявою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.11.2025 року про примусове виконання постанови було заявлено про стягнення подвійного штрафу — 34 000 грн. 
Із постанови про відкриття виконавчого провадження №79524793 від 06.11.2025 року встановлено, що Вишгородським відділом державної виконавчої служби відкрито провадження щодо примусового виконання постанови №2426 та стягнення штрафу у розмірі 34 000 грн.
Застосовані норми права.
Згідно із ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» статтю 210-1 КУпАП викладено в новій редакції, і ці зміни набули чинності 19.05.2024.
Так, диспозиція ч. 1 ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а ч. 3 ст. 210 КУпАП - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2ст. 251 КУпАП).
Згідно з ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок), Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154.
За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.
За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Згідно абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Згідно ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Питання організації медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (надалі - Порядок № 560) та Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (надалі - Положення № 402).
Зокрема, п. 3.1. глави 3 розділу ІІ Положення № 402 встановлює, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП.
У п. 74 Порядку № 560 визначено, що військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилається в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з урахуванням вимог пункту 74-3 цього Порядку.
У сформованому направленні на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду зазначаються інформація згідно з вимогами законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду (п. 74-3 Порядку № 560).
Згідно з п. 74-1 Порядку № 560 для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування.
Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.
Роздруковане направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту, військовозобов`язаному під особистий підпис.
Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
Мотиви і висновки суду. 
Наведене законодавство та нормативні акти встановлюють, що військовозобов`язані та резервісти зобов`язані проходити медичний огляд за направленням ТЦК та СП, сформованим через Єдиний державний реєстр, з належним роз`ясненням відповідальності за ухилення, а невиконання цих вимог може призводити до адміністративної відповідальності тільки за умови наявності доказів фактичного порушення, своєчасного повідомлення та дотримання всіх процесуальних гарантій.
Постановою №2426 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_1 було визнано винним у неявці під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації для повторного проходження ВЛК, хоча відповідач не надав копію направлення ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, а також доказів реєстрації такого направлення в журналі реєстрації, що свідчить про недотримання встановленої процедури. 
Відповідач не надав належних та допустимих доказів направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду ВЛК та відмови позивача на підставі цього направлення, тобто не довів факт вчинення адміністративного правопорушення. 
Наявні обставини справи свідчать про суттєві порушення при притягненні ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки позивач перебував на стаціонарному лікуванні через тяжкі хвороби, був визнаний непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним у воєнний, він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, строки притягнення до відповідальності порушено, матеріали справи не містять достатніх та належних доказів складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, проте відповідачем належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та правомірність постанови, до суду не подано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про незаконність та необґрунтованість постанови №2426 від 02.10.2025 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Керуючись ст.ст. 241-250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення №2426 від 02 жовтня 2025 року на  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП скасувати. 
Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач:  ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Суддя       С.В.Олійник