Справа №522/21831/25
Провадження № 1-кп/522/2329/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2026            м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора  ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , 
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за ЄРДР № 12025163520000524 від 25.08.2025 відносно : 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 
- 07.08.2014 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, відбув покарання повністю, звільнився 17.10.2017;
- 09.04.2020 Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, відбув покарання повністю, звільнився 22.08.2023,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 25.08.2025 у денний час, більш точного часу не встановлено, перебуваючи на території Херсонського скверу, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 3, побачив ОСОБА_6 , на шиї якої був золотий ланцюжок. В цей час, у ОСОБА_4 з корисливих мотивів виник злочинний намір, спрямований на повторне, відкрите заволодіння чужим майном, а саме золотого ланцюжка, належного ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 25.08.2025 приблизно о 12:57, більш точного часу не встановлено, перебуваючи на території Херсонського скверу, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 3, наблизився зі сторони спини до ОСОБА_6 та продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на повторне відкрите заволодіння її майном, діючи з корисливих мотивів, повторно, умисно, шляхом ривку, зірвав з шиї потерпілої ланцюжок, виготовлений з золота 583 проби з плетінням якірного типу вагою 20 г вартістю 50490,80 грн. та золотим хрестиком вагою 15 грам вартістю 37868,10 грн., загальною вартістю 88 358,90 грн. Відкрито заволодівши в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-IХ, який продовжено, золотий ланцюжок, належний ОСОБА_6 , ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 88358,90 грн.
Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_4 на початку судового розгляду свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення не визнав, проте у подальшому - винуватість визнав у повному обсязі та підтвердив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. 
За відсутності заперечень учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежено їх дослідження: допитом обвинуваченого, потерпілої, частковим, за погодженням сторін кримінального провадження, та потерпілої дослідженням документів, а також дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого та вирішення цивільного позову.
Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, згідно з якими в один із днів наприкінці літа 2025 року, у денний час доби, він перебував на території Херсонського скверу у м. Одесі де побачив, раніше незнайому йому, потерпілу ОСОБА_6 , на шиї якої помітив золотий ланцюжок. Він вирішив викрасти ланцюжок, для чого раптово підбіг до потерпілої та зірвав ланцюжок з її шиї. Після цього він залишив місце події, при цьому в руках у нього залишилась частина ланцюжка, яку він одразу здав у ломбард. Протиправні дії він вчинив у зв`язку зі скрутним матеріальним становище, у в чиненому щиро розкаюється. 
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні надала показання згідно з якими 25.08.2025 у денний час вона йшла по території Херсонського скверу на шиї у неї знаходились ювелірні прикраси, а саме: ланцюжок та хрестик із золота 583 проби, вагою по 15 та 20 грамів відповідно. В цей час до неї раптово підбіг обвинувачений ОСОБА_4 та зірвав з неї ланцюжок з хрестиком, після чого останній залишив місце події. Вказаними діями їй завдано матеріальну шкоду. Вартість викраденого майна їй не компенсовано. 
Згідно з висновком експерта ОСОБА_8 від 26.09.2025 за результатами проведеної судово-товарознавчої експертизи, ринкова вартість досліджуваних об`єктів, з урахуванням зносу, без урахування ПДВ станом на 05.08.2025 становила: 1. золотий ланцюжок 583 проби, з плетінням якірного типу, вагою 20 г. - 50490,80 грн. (п`ятдесят тисяч чотириста дев`яносто гривень 80 коп.),2. золотий хрестик 583 проби вагою 15 грам - 37868,10 грн. (тридцять сім тисяч вісімсот шістдесят вісім гривень 10 коп.). Загальна вартість об`єктів дослідження становила 88358,90 грн. (вісімдесят вісім тисяч триста п`ятдесят вісім гривень 90 коп.).
Таким чином, з урахуванням позиції та показань обвинуваченого, потерпілої, інших досліджених доказів суд вважає доведеним, поза розумним сумнівом, вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за встановлених обставин та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України, як: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, особу винного, який не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочини проти власності.
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. 
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
З огляду на зазначене, обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання – не встановлено.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає - щире каяття.
З урахуванням викладеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, згідно із санкцією ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід рахувати з моменту набрання цим вироком законної сили. Відповідно до положень ст. 72 КК України період попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 26.08.2025, в порядку ст. 208 КПК України, до дати набрання вироком законної сили, підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Керуючись положеннями ст. ст. 176-178, 183, 197, 199,374 КПК України, суд, вважає за необхідне, задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді - тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 88358,90 гривень та моральної шкоди у розмірі 50000 гривень, суд виходить з наступного.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні цивільний позов – визнана частково.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 22 ЦК України визначено ,що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Положеннями ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Таким чином, суд приходить до висновку, що цивільні позов ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушення на суму 88358,90 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за встановлених обставин та розмір завданого збитку, є доведеним в ході розгляду справи та підтверджений належними доказами.
При визначені розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 , суд виходить з роз`яснень наданих у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно з якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у його життєвих, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З огляду на зазначене, з урахуванням обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 , в частині стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди завданої кримінальним правопорушення, підлягають частковому задоволенню на суму 10 000 грн. 
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України, зокрема: диски з відеозаписами у кількості 7 штук слід зберігати в матеріалах досудового розслідування.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 110, 124, 176-178, 183, 349, 368, 370, 374, 376, 392, 395, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати  ОСОБА_4 у строк покарання його попереднє ув`язнення у період з 26.08.2025 до дати набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Застосований до  ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою - продовжити, до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов  ОСОБА_6  до  ОСОБА_4  – задовольнити частково, стягнути з  ОСОБА_4  на користь  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, грошові кошти в сумі 88 358,90 грн. та в якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, грошові кошти в сумі 10 000 грн., всього в сумі 98 358,90 грн.
Речові докази у справі:
- диски з відеозаписами у кількості 7 штук - зберігати в матеріалах досудового розслідування.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку

Суддя           ОСОБА_1