ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/20374/25
категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо припинення виплати із 14.02.2025 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 14.02.2025 нарахування і виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік".
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 05.09.2023 року отримує пенсію по інвалідності, є непрацюючим пенсіонером та проживає в населеному пункті Коростенської області, який відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.
Позивач зазначає, що з 2025 року Відповідач повинен проводити виплату доплати до пенсії у розмірі, встановленому статтею 45 Закону №4059-IX, - 2361,00 грн, однак у встановленні такої щомісячної доплати ГУ ПФУ в Житомирській області йому відмовило з тих підстав, що за результатами звірки з ЄДДР інформація про його постійне місце проживання у зоні гарантованого добровільного відселення у період з 01.01.1993 по 22.11.1993 відсутня. З такими твердженнями Відповідача Позивач не погоджується та зазначає, що у вказаний період проходив строкову військову службу, тобто самостійно місце проживання не змінював.

Ухвалою суду від 25.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки за результатами звірки з Єдиним демографічним реєстром не підтверджена інформація про факт проживання в зоні безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення з 01.01.1993 по 22.11.1993, а тому, з 01.01.2025 виплата доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру відповідно до ст. 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік та Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення» від 27.12.2024 №1524 не встановлена

Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія ), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Житомирською обласною державною адміністрацією, перебуває на обліку у Відповідача, не працює.
Позивач зверталася до Відповідача із заявою про нарахування та виплату їй спірної доплати, передбаченої ст.45 Закону "Про Державний бюджет на 2025 рік" з 01.01.2025, однак Відповідач відмовив у задоволенні такої заяви.
Вважаючи таку відмову Відповідача протиправною, Позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Статтею 45 Закону № 4059-ІХ установлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня.
Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.
Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів.
Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею.
Відповідно до статті 45 Закону № 4059-IX Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 1524, пунктами 1, 1-1 якої установлено, що у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 р. до 1 січня 1993 р. для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин:
особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;
у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року.

Установлено, що у 2025 році виплата за проживання на забруднених територіях встановлюється у розмірі, передбаченому статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, як самостійна доплата до пенсії, на яку має право особа згідно із законом.
Отже, у зв`язку із набранням чинності з 01.01.2025 Законом № 4059-ІХ, змінилося правове регулювання правовідносин щодо здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення. Статтею 45 Закону № 4059-ІХ чітко регламентовано розмір та підстави виплати у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення.
При цьому, особам, які після 01.01.1993 змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.

З матеріалів справи видно, що Позивачу з 2025 року не була встановлена доплата в сумі 2 361,00 грн відповідно до статті 45 Закону №4059-ІХ з тих підстав, що за результатами звірки відомостей в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості про проживання позивача на забрудненій території з 01.01.1993 по 22.11.1993.
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади Позивач з 24.06.1974 по 17.06.1992 - с. Возничі, Коростенський район, Житомирська область;
з 23.11.1993 по 22.01.2010 - с. Возничі, Коростенський район, Житомирська область;
з 26.01.2010 по 03.09.2019 - с. Кварцитне, Коростенський район, Житомирська область;
з 03.09.2019 по даний час - с. Возничі, Коростенський район, Житомирська область.
Вказаний населений пункт відносяться до зони гарантованого добровільного відселення.

Стосовно відсутності в Єдиному державному демографічному реєстрі відомостей про проживання Позивача в зоні гарантованого добровільного відселення протягом незначного часу (01.01.1993 по 22.11.1993), то суд зазначає, що Позивачем у зазначений період не було самостійно змінено місце проживання за межі зони гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернення на постійне місце проживання до цієї зони, оскільки вказаний період пов`язаний із проходженням Позивачем строкової військової служби, що підтверджено копією тимчасового посвідчення № НОМЕР_2 виданого 02.09.2019 року 
Підтвердження інших обставин про те, що Позивач самостійно змінив місце проживання за межі зони гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернувся на постійне місце проживання до цієї зони відсутні.
Таким чином, суд вважає, що Відповідач з 14.02.2025, відповідно до позовних вимог, повинен здійснювати виплату пенсії Позивачу з урахуванням положень статті 45 Закону № 4059-IX, з огляду на що дії пенсійного органу щодо відмови в нарахуванні спірної доплати є протиправними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7,м. Житомир, Житомирський район, Житомирська область, 10003, ЄДРПОУ: 13559341) , про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не виплати ОСОБА_1 із 14.02.2025 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 14.02.2025 нарахування і виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік".
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

02.03.26