ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року	Львів	Справа № 300/501/25 пров. № А/857/32119/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства фірми "ІНВЕСТ-ТРАНС", 
на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду (суддя – Чуприна О.В., час ухвалення – 15:32 год., місце ухвалення – м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту – 15.07.2025), 
в адміністративній справі №300/501/25 за позовом Приватного підприємства фірми "ІНВЕСТ-ТРАНС" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

встановив: 

У січні 2025 року позивач ПП фірма "ІНВЕСТ-ТРАНС" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 16.10.2024 року №022646/0701. Стягнути з відповідача в користь позивача судові витрати. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 позовну заяву залишено без руху, оскільки до позовної заяви позивач не надав документ про сплату судового збору та надано десятиденний строк для усунення недоліку. 
Позивачем на адресу суду 06.02.2025 скеровано заяву про усунення недоліку позовної заяви шляхом подання квитанції про сплату судового збору. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.02.2025 відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.03.2025 року о 10:20 год.. 
Від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшло клопотання від 06.03.2025 про відкладення розгляду справи. Також представником позивача Гопша С.І. направлено до суду першої інстанції клопотання від 11.03.2025 про відкладення розгляду справи. 
Згідно з довідкою секретаря судового засідання від 12.03.2025 в підготовче судове засідання, призначене на 12.03.2025 о 10:20 год. у цій справі представники сторін не з`явились, про час, дату та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином. 
Івано-Франківський окружний адміністративний суд повістками про виклик призначив підготовче судове засідання на 10.04.2025 року о 13:15 год.. 
09.04.2025 представник позивача скерував до окружного суду клопотання про зупинення провадження у справі. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 за наслідком розгляду клопотання представника позивача від 09.04.2025 про зупинення провадження у справі, відмовлено у його задоволенні. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025, постановленою судом без оформлення окремого документа, зазначеною у протоколі судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, про дату, час та місце судового засідання сторін буде повідомлено додатково. 
Івано-Франківський окружний адміністративний суд повістками про виклик повідомив про судове засідання з розгляду справи по суті на 11.06.2025 року о 10:20 год.. 
Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській обласні до окружного суду подано клопотання від 09.06.2025 про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити участь відповідального працівника за провадження вказаної справи. 
Також 11.06.2025 від представника позивача Гопша С.І. скеровано до суду першої інстанції клопотання про відкладення призначеного на 10:20 год. 11.06.2025 року розгляду справи на іншу дату у зв`язку з проходженням представником позивача військової служби та перебуванням у зоні ведення активних бойових дій. До вказаного клопотання долучено довідку військової частини НОМЕР_1 від 10.06.2025 №1486/820 про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
Окрім того, 11.06.2025 відповідачем подано до суду клопотання, за змістом якого ГУ ДПС в Івано-Франківській області не наполягає на розгляді справи по суті заявлених позовних вимог. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2025, постановленою судом без оформлення окремого документа, зазначеною у протоколі судового засідання, відкладено судове засідання, про дату, час та місце судового засідання сторін буде повідомлено додатково. 
Івано-Франківський окружний адміністративний суд повістками про виклик повідомлено про судове засідання з розгляду справи по суті на 10.07.2025 року о 15:00 год.. 
09.07.2025 від представника позивача Гопша С.І. скеровано до суду першої інстанції клопотання про відкладення призначеного на 15:00 год. 10.07.2025 року розгляду справи на іншу дату у зв`язку з проходженням представником позивача військової служби та перебуванням у зоні ведення активних бойових дій. До вказаного клопотання долучено довідку військової частини НОМЕР_1 від 09.07.2025 №526 про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Позовну заяву Приватного підприємства фірми "ІНВЕСТ-ТРАНС", в інтересах якого діє керівник (представник) Гопша Сергій Іванович, до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.10.2024 за №022646/0701 - залишено без розгляду, на підставі п.4 ч.1 ст.240 КАС України, у зв`язку з повторною неявкою у судове засідання позивача без повідомлення поважних причин неявки і без подання заяв про розгляд справи за його відсутності. 
З цією ухвалою суду першої інстанції від 10.07.2025 про залишення позову без розгляду не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції норма п.4 ч.1 ст.240 КАС України не могла бути застосована, оскільки представник позивача, який є військовослужбовцем ЗСУ, в цей день знаходився у зоні ведення активних бойових дій, про що повідомив суд першої інстанції та заявив клопотання про відкладення розгляду справи. Тобто представник позивача не з`явився на судове засідання з поважних причин та повідомив про ці причини суд. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 10.07.2025 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, та вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України та не відповідають фактичним обставам справи. Вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, надано належну оцінку наявним у справі доказам, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається. Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, залишивши без змін оскаржувану ухвалу суду. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити, з урахуванням наступного. 
Суд апеляційної інстанції встановив, що 16.10.2024 Головним управління ДПС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення №022646/0701, з яким не погодилося ПП фірми "ІНВЕСТ-ТРАНС" і звернулося до адміністративного суду з відповідним позовом. 
Залишаючи цей позов без розгляду ухвалою від 10.07.2025, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до пункту 4 частини 1 статті 240 КАС України, оскільки виконано усі передбачені процесуальним законом умови для застосування зазначеного наслідку. 
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду, з врахуванням наступного. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. 
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. 
Згідно із п.4 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. 
Апеляційним судом встановлено, що приймаючи 11.02.2025 ухвалу про відкриття провадження у цій адміністративній справі та 12.05.2025 ухвалу про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, здійснивши підготовчі дії, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення справи до судового розгляду на 11.06.2025 року. 
При цьому, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою. 
У подальшому розгляд справи через неявку сторін в судове засідання в суді першої інстанції було відкладено на 10.07.2025. 
Однак, у матеріалах справи відсутня ухвала суду про відкладення розгляду справи на 10.07.2025 року. 
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про можливість розгляду справи без участі сторін, із врахуванням поданих представником відповідача клопотання від 10.06.2025 та клопотання представника позивача від 11.06.2025 про відкладення розгляду справи, виснував, що подані представником позивача документи на підтвердження необхідності відкладення розгляду справи не є поважними. Суд констатував першу неявку представника позивача у судове засідання без поважних причин та відклав розгляд справи. 
У той же час суд апеляційної інстанції зауважує, що у цьому випадку розгляд справи був відкладений не лише через неявку сторони позивача, але і Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській обласні було подано до суду першої інстанції клопотання за №8463/5/09-19-05-01-19 від 09.06.2025 про відкладення розгляду справи. 
У вказаній справі суд апеляційної інстанції враховує, що стороною позивача було повідомлено суд першої інстанції про те, що єдиним представником позивача, який може надати пояснення суду щодо обставин, викладених у позовній заяві, а також доказів на їх підтвердження, є ОСОБА_1 . У зв`язку із призовом директора Приватного підприємства фірми "ІНВЕСТ-ТРАНС" Гопші С.І. підприємство не проводить господарську діяльність та окрім директора на підприємстві залишився лише один працівник - водій, що перебуває у неоплачуваній відпустці. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на ту обставини, що представник позивача є військовослужбовцем Збройних Сил України і в дні призначення справи до розгляду знаходився у зоні ведення активних бойових дій, про що повідомив суд першої інстанції та заявив відповідне клопотання про відкладення розгляду справи з підтверджуючими документами. 
Крім того, суд першої інстанції провів та завершив попередній розгляд справи без участі сторони позивача та в оскаржуваній ухвалі належним чином не мотивував неможливість розгляду цієї справи по суті без участі позивача (його представника). 
Колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваної ухвали знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції. 
Конституційний Суд України у Рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року зазначив, що частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене. Таким чином, положення частини першої статті 55 Конституції України закріплює одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина. 
Колегія суддів враховує, що згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. 
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» (Miragall Escolano and оthers v. Spain, заяви №№38366/97, 38688/97, 40777/98, 40843/98, 41015/98, 41400/98, 41446/98, 41484/98, 41487/98 and 41509/98, пункт 51) та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» (Perez de Rada. Cavanilles v. Spain, заява № 28090/95, пункт 45) Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
ЄСПЛ також у справі «Корня проти Республіки Молдова» (Cornea v. the Republic of Moldova, заява № 22735/07, п.п. 21-26; констатовано порушення пункту 1 статті 6 Конвенції) зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним й може підлягати в деяких випадках обмеженням. Суд повинен переконатись у тому, що застосовані заходи не обмежують та не знижують можливості доступу до суду таким чином, що порушується сам зміст цього права. Більше того, обмеження буде неспівмірним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету та якщо не існує розумної співмірності між застосованими заходами і переслідуваною метою (рішення у справі «Уейт і Кеннеді проти Німеччини», заява № 26083/94, пункт 59). Право на доступ до суду буде порушеним, коли регулювання не переслідує більше мету правової безпеки і належного управління правосуддям, а являє собою бар`єр, який перешкоджає особі добитися розгляду по суті своєї справи компетентним судом (рішення у справі «Цалкізіс проти Греції» (Tsalkitzis v. Greece, заява № 11801/04, пункт 44).
Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на гарантії права на справедливий суд, встановлені Міжнародним пактом про громадянські і політичні права, прийнятим 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН. Так, відповідно до статей 2, 14 вказаного Міжнародного пакту, кожна держава, яка бере участь у цьому Пакті, зобов`язується забезпечити всякій особі, права і свободи якої, визнані в цьому Пакті, порушено, ефективний засіб правового захисту, навіть коли це порушення було вчинене особами, що діяли як особи офіційні; забезпечити, щоб право на правовий захист для будь-якої особи, яка потребує такого захисту, встановлювалось компетентними судовими, адміністративними чи законодавчими органами або будь-яким іншим компетентним органом, передбаченим правовою системою держави, і розвивати можливості судового захисту; всі особи є рівними перед судами і трибуналами; кожен має право при визначенні його прав та обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.
Важливість захисту права на доступ до суду також підкреслюється тим, що вказане питання включено до Стратегії розвитку системи правосуддя та конституційного судочинства на 2021 - 2023 роки, затвердженою Президента України від 11 червня 2021 року № 231/2021, в якій зазначено, що перешкоди в доступі до суду віднесено до основних проблем у сфері правосуддя. 
З огляду на вищезазначене, суд також вважає за необхідне зазначити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Тому, на переконання колегії суддів, передчасним є висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до п.4 ч.1 ст.240 КАС України. 
Також колегія суддів звертає увагу, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті заявленого спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Тобто, умовами застосування зазначеної норми є те, що витребувані матеріали чи явка представника позивача дійсно необхідні для розгляду спору по суті позовних вимог і спір без них вирішити неможливо. 
Отже, визначальною умовою залишення позову без розгляду є саме можливість або неможливість вирішення спору по суті при невчиненні позивачем певних дій, покладених на нього судом. 
Залишення позову без розгляду можливе лише за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані ухвалами суду додаткові матеріали, необхідні для вирішення спору, або він особисто чи його представники не з`явилися на виклик у засідання суду і їх нез`явлення перешкоджає вирішенню спору. 
У рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлені гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ до суду був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. 
Враховуючи наведене, положення КАС України та зважаючи на вимоги позивача у цій справі, щодо яких винесено ухвалу суду про залишення позову без розгляду, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду. 
Відповідно до ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції від 10.07.2025 року підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

постановив: 

Апеляційну скаргу Приватного підприємства фірми "ІНВЕСТ-ТРАНС" – задоволити. 
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №300/501/25 за позовом Приватного підприємства фірми "ІНВЕСТ-ТРАНС" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	З. М. Матковська