Справа № 592/14357/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І., представника позивачки – адвоката Фомінова Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейської ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача – адвокат Фомінов Р.М. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить поновити строк звернення до суду із вказаним позовом та скасувати постанову ЕГА №1770421 від 16 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, складену поліцейською ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Степаненко К.О. відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що працівники поліції, перевіряючи повідомлення від ОСОБА_1 про вчинення злочину, виявили поверховий підхід до розгляду цієї справи, належним чином не з`ясували і не перевірили фактичні обставини, зокрема ті, які спонукали останню зателефонувати на лінію «102», не переконалися чи є вона суб`єктом даного адміністративного правопорушення, так як згідно консультативного висновку лікаря психіатра ОСОБА_1 тривалий час перебуває на відповідному обліку, крім того позивачці не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, у тому числі права на правову допомогу та оскарження постанови, що є істотним порушенням. Враховуючи те, що уповноважені на складання протоколу особи не мали у своєму розпорядженні жодних доказів, не правильно оцінили обставини справи і прийняли незаконне рішення, то оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 . 
Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 10.10.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейської ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а також поновлено строк для подання адміністративної позовної заяви.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку із їх необґрунтованістю. Свої доводи мотивує тим, що 16.05.2025 року ОСОБА_1 зробила хибний виклик працівників поліції, повідомивши, що сталося вбивство. Під час перевірки, в порядку реагування на отримане від ОСОБА_1 повідомлення, працівниками поліції вищевказана інформація не знайшла свого підтвердження, а тому відносно останньої було складено адміністративну постанову за ст.183 КУпАП. На підставі наявних на момент розгляду справи, доказів та встановлених обставин поліцейськими достовірно встановлено наявність в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник позивачки - адвокат Фомінов Р.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив визнати протиправною та скасувати постанову ЕГА №1770421 від 16 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, оскільки уповноваженим органом не перевірено в повній мірі обставини справи, зокрема підстави звернення позивачки з повідомленням до поліції, та незаконно складено постанову за вчинення нею правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, тому просить вищевказану постанову скасувати.
Представник відповідача Грищенко В.Л. у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог. Вказує, що виклик поліції був здійснений ОСОБА_1 усвідомлено, а поліцейськими під час реагування на цей виклик були перевірені всі обставини, в тому числі чи перебуває позивачка на обліках, на що остання відповідала негативно. Тому, на момент складення постанови були всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. Просить постанову у справі про адміністративне правопорушення залишити без зміни, а позовні вимоги без задоволення. 
Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.
Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України), а застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП).
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім іншого, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).
Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).
Адміністративна відповідальність за ст. 183 КУпАП настає за завідомо неправдивий виклик поліції.
Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.
Об`єктивна сторона цього правопорушення, крім іншого, полягає у завідомо неправдивому виклику поліції. При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського (повідомляє неправдиву інформацію) нібито для надання допомоги, що призводить до його виїзду, знаючи наперед те, що у цьому немає ніякої необхідності, тобто усвідомлює, що допомога не потрібна. 
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, а саме особа, повідомляючи певну інформацію поліції, усвідомлює, що вона є неправдивою, та бажає даремного виїзду на місце виклику працівників поліції.
Суб`єктом правопорушення є фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку.
Право на розгляд відповідної категорії справ віднесено до уповноважених осіб національної поліції України (ст. 222 КУпАП).
Судом встановлено, що 16.05.2025 ОСОБА_1 здійснила виклик поліції телефоном на лінію «102», повідомивши, що потребує допомоги поліції, так як на подвір`ї її домоволодіння по АДРЕСА_1 стався конфлікт з подругою доньки, під час якого остання побила її палкою і намагалась вбити.
Постановою серії ЕГА № 1770421, складеної поліцейською ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Степаненко К. О., за вказані вище дії ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП за те, що вона зробила 16.05.2025 хибний виклик працівників поліції, повідомивши, що сталося вбивство, хоча такого не було.(а.с.9)
Слід зауважити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, а доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до відповідальності, або свідками, тощо.
Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Разом з тим, у справі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 усвідомлювала протиправний характер своєї дії щодо виклику поліції, знаючи наперед те, що у цьому немає ніякої необхідності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків у виді даремного виїзду на місце виклику працівників поліції.
Згідно п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я, а тому ОСОБА_1 , побоюючись за безпеку свого життя і здоров`я з огляду на її похилий вік, поведінку особи, яка була на її подвір`ї, мала конституційне право на звернення до поліції.
Поліцейською ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Степаненко К. О. не було належним чином перевірено та надано правової оцінки фактичним обставинам, які спонукали ОСОБА_1 зателефонувати на лінію «102», та не пересвідчившись про стан здоров`я останньої.
Суд звертає увагу, що висновок суб`єкта владних повноважень про винність особи у вчиненні правопорушення, зокрема передбаченого ст. 183 КУпАП, повинен ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, як передбачено вимогами ст. 252 КУпАП.
Крім того, зазначеною вище уповноваженою особою при розгляді справи про адміністративне правопорушення і винесенні постанови не з`ясовано той факт, що ОСОБА_1 має психічне захворювання і тривалий час, а саме з 1984 року перебуває на відповідному обліку в закладі охорони здоров`я, що підтверджується консультативним висновком лікаря психіатра. (а.с.12)
Вказана обставина напряму впливає на суб`єктність особи за ст. 183 КУпАП, оскільки особа, яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності (ст. 17 КУпАП), зокрема не підлягає відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану (ст. 20 КУпАП). 
Твердження представника відповідача в суді про те, що ОСОБА_1 усвідомлено здійснила хибний виклик працівників поліції і що висновок про притягнення її до відповідальності за завідомо неправдий виклик поліції зроблений на підставі аналізу і оцінки сукупності доказів, які було зібрано у справі, не знайшли свого категоричного підтвердження в ході дослідження в судовому засіданні доказів, у тому числі відеозапису з нагрудної камери поліцейського. 
Так, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, крім іншого, за таких обставин: 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність (ч. 1 ст. 247 КУпАП).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача; суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАСУ), а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАСУ).
За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто орган (посадова особа), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суб`єкт владних повноважень має вмотивовано відхилити.
Ретельно дослідивши та перевіривши усі наявні в справі докази, суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, за обставин, викладених у постанові поліцейської, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винною у вчиненні цього правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про умисний хибний виклик ОСОБА_1 працівників поліції 16.05.2025. 
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанову ЕГА №1770421 від 16 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, складену поліцейською ВП №4 ( м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Степаненко К.О. відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 850 гривень слід скасувати.
Крім того, у позовній заяві представник позивача просив поновити строк на оскарження до суду вказаної постанови, як такий що пропущений з поважних причин, оскільки позивач копію оскаржуваної постанови не отримувала, про її існування дізналась після відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню постанови, що позбавило можливості своєчасно оскаржити її. 
Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне клопотання позивача задовольнити та поновити пропущений строк звернення до суду, як такий, що пропущений з поважних причин.
Керуючись ст.ст. 9, ст. 247, ст. 251, ст. 293 КУпАП, ст. ст. 9, 72, 73, 74, 77, 229, 242, 243 -246, 286 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.
Поновити строк ОСОБА_1 для подання позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення ЕГА №1770421 від 16 травня 2025 року.
Скасувати постанову ЕГА №1770421 від 16 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, складену поліцейською ВП №4 ( м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Степаненко Кристиною Олегівною відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 850 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя    О.А. Степаненко