Справа № 158/169/26  Провадження №33/802/266/26 	Головуючий у 1 інстанції:Костюкевич О. К. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року         місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Гапончука В.В., 
з участю 
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
захисника ОСОБА_1 – Рущака В.М., 
іншого учасника ДТП – ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_2 – Козінцевої Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника Рущака Володимира Михайловича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 березня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.03.2026 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.01.2026 року о 12 годині 20 хвилин керував транспортним засобом марки «Renault Duster», н.з. « НОМЕР_1 » (на синьому фоні), не був уважний за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою та при здійсненні розвороту не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом марки «Lexus NT200T» д.н.з. « НОМЕР_2 », який рухався в попутному напрямку, при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.10.4, 10.1, 2.3б ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КпАП України (а.с.42-43).
Не погоджуючись із постановою суду захисник Рущак В.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою.
Вказує на те, що судом першої інстанції при дослідженні матеріалів справи, а саме схеми ДТП, поза увагою залишилось місце зіткнення транспортних засобів, яке відбулося на зустрічній смузі руху. 
В даній ситуації, на їх думку, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Lexus NT200T» д.н.з. НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не дотрималась безпечної швидкості pyxy, щоб мати змогу постійно контролювати його pyx, не побачила, що водій ОСОБА_1 увімкнув лівий показник повороту за 4 секунди до його виконання, що підтверджується відеозаписом i став зменшувати швидкість, пригальмовуючи автомобілем перед виконанням повороту, щоб зменшити швидкість до достатньої, для виконання повороту ліворуч. При цьому в службовому автомобілі загорялись ліхтарі гальмування. Побачивши це ОСОБА_2 повинна була зменшувати також швидкість руху, щоб не допустити зіткнення із транспортним засобом, який рухався попереду із увімкненими синіми маячками. 
Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи та не заперечується учасниками ДТП, автомобіль марки «Lexus NT200T» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 рухався позаду транспортного засобу працівників поліції марки «Renault Duster», н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні) у якому були увімкненні лише сині проблискові маячки.
Крім цього з детального аналізу відеозапису, наданого УПП у Волинській області вбачається, з моменту увімкнення покажчика повороту водієм транспортного засобу марки «Renault Duster», н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 (на синьому фоні) та до моменту зіткнення транспортних засобів минуло 4 секунди. 
Вважають, що покажчик повороту було ввімкнено завчасно, а також те, що водій ОСОБА_3 , водій оперативного транспортного засобу, в першу чергу перед виконанням повороту ліворуч переконався в його безпечності, що його дії були зрозумілими для інший учасників pyxy, привернув до своїх дій увагу щоб впевнитись, що інші учасники pyxy надають йому пріоритет у pyci, та що його дії не потягнуть за собою дорожньо-транспортної пригоди.
Просить постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.03.2026 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.48-49).
На адресу апеляційного суду від представника ОСОБА_4 в інтересах іншого учасника ДТП ОСОБА_2 надійшли заперечення на апеляційну скаргу захисника, вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції - законною та обґрунтованою (а.с.55-57) 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги; заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; іншого учасника ДТП та її представника, які заперечили доводи апеляційної скарги, просили постанову суду залишити без змін; приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, за обставин, викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджується зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 699217 від 10.01.2026 року (а.с.3);
-схемою місця ДТП від 10.01.2026 року (а.с.5);
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.01.2026 року (а.с.6);
-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10.01.2026 року (а.с.7);
-письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 10.01.2026 року (а.с.8);
-рапортом інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП у Волинській області Дорош І.М. від 10.01.2026 (а.с.9).
Беруться до уваги судом і встановлені висновки щодо фактичних обставин даної події, викладені в постанові Волинського апеляційного суду від 04.03.2026 року.
Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.
Твердження захисника, які містяться в апеляційній скарзі, а також дані ним під час апеляційного розгляду, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вважає їх намаганням уникнути передбаченої законом відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України. 
Таким чином за результатами розгляду всіх фактичних обставин справи в судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки він порушив приписи: п.10.1, п.10.4 ПДР України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку; п.2.3 б ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, що і стало причиною ДТП, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на необґрунтованість прийнятої у справі постанови щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.
З огляду на викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст.279, 280 КпАП України не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КпАП України, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд прийшов до вірного висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, яке буде необхідне і достатнє для виховання особи та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, не визнав, не розкаявся у вчиненому, підстав для застосування до ОСОБА_1 положень ст.22 КпАП України апеляційний суд не вбачає.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.
Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду – без змін.
Керуючись ст.294 КпАП України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Рущака Володимира Михайловича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 березня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду      Гапончук В.В.