КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2026 року м.Київ № 320/51095/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Головенко О.Д., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "Медікс-рей Інтернешнл Груп" до Української міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "Медікс-рей Інтернешнл Груп" з позовом до Української міської ради та просить суд з урахуванням заяви про зміну предмету позову:
визнати протиправною бездіяльність Української міської ради, яка полягає у неприйнятті рішення щодо затвердження Генерального плану м. Українка, розробленого у 2023 році та такого, що пройшов усі передбачені законом процедури;
зобов`язати Українську міську раду в особі Міського голови Туренко Олександра Валентиновича затвердити містобудівну документацію “Генеральний план с. Плюти Обухівського району Київської області” та звіт про його стратегічну екологічну оцінку, розроблені ТОВ “ТЕРРАТОП” – головний архітектор проєкту Маркітаненко С.Б. (кваліфікаційний сертифікат серія АА № 003273).”.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).
Також ухвалою суду від 04.03.2026 було прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно не затверджує Генеральний план м. Українки, в результаті чого позивач не може отримати містобудівні умови для забудови земельної ділянки, яка перебуває у його приватній власності, оскільки при затвердженні попереднього Генерального плану міста у 2013 році було допущено помилку у встановленні функціонального призначення земельної ділянки, чим порушене його право вільно використовувати свою земельну ділянку за цільовим призначенням.
Від відповідача на адресу суду було направлено відзив на позовну заяву де зазначає, що проти позову не заперечує, оскільки на його думку відсутність оновленого генерального плану с. Плюти призводить до ряду негативних наслідків, включаючи затримку у розвитку інфраструктури, проблеми з інвестиціями, невідповідність забудови вимогам законодавства, а також не сприяє наповненню бюджету Української міської територіальної громади.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що у серпні 2025 року ТОВ «Медікс-рей Інтернешнл Груп» звернулося до відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Української міської ради із заявою від 15.08.2025 про надання містобудівних умов та обмежень для забудови земельної ділянки площею 2,5553 га (кадастровий 3223151001:02:002:0042), що перебуває у приватній власності позивача на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 525358 від 16.12.2005 та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 
Позивачем планувалося будівництво лікувального корпусу, оскільки позивач є закладом охорони здоров?я Лікарня ізраїльської онкології LISOD, що надає медичну допомогу пацієнтам, хворим на онкологічні захворювання, що підтверджується ліцензією на провадження господарської діяльності з медичної практики АГ № 599053 від 28.11.2011 та свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 217361 від 10.10.2016. Такі плани будівництва повністю узгоджувались із цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки, зазначеним в акті на землю: оздоровче призначення (для організації профілактики та лікування) та з даними Державного земельного кадастру, в якому категорія земельної ділянки із кадастровим номером 3223151001:02:002:0042 визначена як земля оздоровчого призначення, а вид цільового призначення: 06.03 Для інших оздоровчих цілей.
19.08.2025 позивач отримав рішення № A3702615114805938136 про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень з посиланням на ч. 4 ст. 29 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі – Закон № 3038) у зв`язку з «невідповідністю намірів забудови вимогам містобудівній документації на місцевому рівні». У примітці до відмови зазначено, що згідно з чинною містобудівною документацією - змінами до Генерального плану с. Плюти, затвердженими у 2013 році, земельна ділянка позивача одночасно віднесена до двох функціональних зон - «території садибної забудови» та «території громадської забудови». При цьому запланований медичний об`єкт потрапляє саме у зону садибної забудови. 
Листом від 20.08.2025 № 350 позивач звернувся до Української міської ради із запитом надати обґрунтовані причини відмови у видачі містобудівних умов, а також надати копію рішення Української міської ради щодо внесення змін до Генерального плану від 2013 року та витяг з містобудівної документації із зазначенням функціональної зони земельної ділянки із кадастровим номером 3223151001:02:002:0042. 
Оскільки під забудову планувалася земельна ділянка, що перебуває у приватній власності позивача, останній також звернувся до відповідача з проханням розпочати процес внесення змін до Генерального плану с. Плюти з метою приведення функціонального призначення земельної ділянки до цільового, зокрема: громадська забудова. 
У своїй відповіді Виконавчий комітет Української міської ради від 27.08.2025 № 4488/1-25 надав пояснення причин своєї відмови в погодженні містобудівних умов з посиланням на норми законодавства України та наданням підтверджуючих документів. 
Не погоджуючись з відповіддю відповідача та його бездіяльність, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
В силу положення ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. 
Частиною 1 ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з положеннями ст. 5, 78, 91, 154 Земельного кодексу України земельне законодавство базується на принципах невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; забезпечення гарантій прав на землю, тощо. 
Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. 
Власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням. 
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження. 
Згідно із терміном, наведеним у ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - допустимі напрями використання земельної ділянки відповідно до встановлених законом вимог щодо використання земель відповідної категорії та визначеного виду цільового призначення. 
Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. 
Частиною 1 ст. 193 Земельного кодексу України встановлено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі. розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. 
Згідно з положенням ч. 4 ст. 373 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. А відповідно до ч. 1 ст. 375 цього ж кодексу власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. 
Аналізуючи наведене можна дійти висновку, що обов`язковою умовою користування земельною ділянкою є її використання за цільовим призначенням, а втручання, в тому числі, органів місцевого самоврядування в таке користування, забороняється. 
Так, правові та організаційні основи містобудівної діяльності спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, установлено Законом № 3038). 
Положеннями ст. 8 Закону № 3038 передбачено, що планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. 
Частиною 1 ст. 16 Закону № 3038 закріплено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. 
Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038 визначено, що генеральний план населено пункту – одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. 
Підпунктом «д» п. 4.2 розділу 4 Державних будівельних норм України ОСОБА_1 1-15:2012 «Склад та зміст генерального плану населеного пункту», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.07.2012 № 238 (чинних на день прийняття відповідачем рішення про внесення змін до Генерального плану від 2013 року) передбачено, що при розроблені генерального плану населеного пункту враховують інформацію містобудівного, земельного та інших кадастрів. 
Відповідно даних Державного земельного кадастру, категорія земельної ділянки із кадастровим номером 3223151001:02:002:0042 визначена як земля оздоровчого призначення, вид цільового призначення: 06.03 Для інших оздоровчих цілей. Це корелюється із цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки, зазначеним в акті на землю: оздоровче призначення (для організації профілактики та лікування).
Аналіз вищевикладеного дає змогу дійти висновку, що відповідачем у 2013 році не була врахована інформація із державного земельного кадастру, що призвело до затвердження Генерального плану від 2013 всупереч цільовому призначенню земельної ділянки за кадастровим номером 3223151001:02:002:0042. 
Частиною 2 ст. 24 Закону № 3038 передбачено, що забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства. 
Разом з цим відповідно до ст. 29 Закону № 3038 містобудівні умови та обмеження надаються на підставі містобудівної документації на місцевому рівні і невідповідність намірів забудови вимогам такої документації є підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень.
Таким чином, на сьогодні позивач позбавлений права вільно користуватися своєю власністю та реалізувати своє право на забудову земельної ділянки з кадастровим номером 3223151001:02:002:0042 відповідно до її цільового призначення - для будівництва лікувального корпусу. 
Крім того, судом було встановлено, що на замовлення Виконавчого комітету Української міської ради розроблено проєкт містобудівної документації «Генеральний план с. Плюти», згідно з проєктним рішенням якого територія, на якій розташована земельна ділянка з кадастровим номером: 3223151001:02:002:0042, віднесено до функціональної зони - територія громадського призначення. 
Водночас, у своїй відповіді від 27.08.2025 № 4488/1-25 Виконавчий комітет наголосив на тому, що тривалий час, а саме з 23.04.2024 ним систематично подається «Генеральний план с. Плюти» на затвердження міській раді, але проєкт рішення не набирає необхідної кількості голосів для його затвердження. 
Так, слід зазначити, що Закон № 3038 встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. 
Абзацом 1 ч. 1 ст. 16 Закону № 3038 визначено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. 
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону 3038 генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. 
На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану. 
Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.
У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану. 
Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. 
За правилами ч. 5 - 7 ст. 17 Закону № 3038 виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради. 
Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада. Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в установлений строк: 
подають пропозиції до проєкту відповідного місцевого бюджету на наступний рік або про внесення змін до бюджету на поточний рік щодо потреби у розробленні містобудівної документації; 
визначають в установленому законодавством порядку розробника генерального плану населеного пункту, встановлюють строки розроблення та джерела його фінансування; 
звертаються до обласної державної адміністрації, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (для міст обласного та республіканського Автономної Республіки Крим значення), центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (для міст Києва та Севастополя) щодо визначення державних інтересів для їх урахування під час розроблення генерального плану населеного пункту; 
повідомляють через місцеві засоби масової інформації про початок розроблення генерального плану населеного пункту та визначають порядок і строк внесення пропозицій до нього фізичними та юридичними особами; 
забезпечують попередній розгляд матеріалів щодо розроблення генерального плану населеного пункту архітектурно-містобудівними радами відповідного рівня; 
узгоджують проєкт генерального плану населеного пункту з органами місцевого самоврядування, що представляють інтереси суміжних територіальних громад з метою врегулювання питань планування територій у приміських зонах; 
забезпечують розроблення проєкту генерального плану населеного пункту з урахуванням обмежень використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України; 
забезпечують здійснення стратегічної екологічної оцінки. 
Підставою для розроблення генерального плану с. Плюти від 2023 року було рішення третьої сесії восьмого скликання Української міської ради від 04.02.2021 № 91/0/7-21-3-8, про що свідчать: поіменне голосування депутатів відповідача, публічно оприлюднене на сайті: третя сесія восьмого скликання від 04.02.2021 голосування № 63, рішення відповідача від 04.02.2021 та протокол громадських слухань містобудівної документації «Генеральний план с. Плюти Української територіальної громади Обухівського району Київської області» від 30.03.2023.
Статтею 21 Закону № 3038 встановлено, що громадському обговоренню підлягають розроблені в установленому порядку проєкти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій (частина перша). 
Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадського обговорення проєктів такої документації забороняється (абзац 1 ч. 2). 
Згідно із ч. 3 ст. 21 Закону № 3038 замовники містобудівної документації зобов?язані забезпечити: 
1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними наслідками та наслідками для довкілля, у тому числі для здоров?я населення; 
2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, пояснювальної записки, розділу "Охорона навколишнього природного середовища" або звіту про стратегічну екологічну оцінку на своїх офіційних веб-сайтах, а також вільний доступ до такої інформації громадськості; 
3) реєстрацію, розгляд та врахування пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 
4) проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 
5) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації місцевому рівні через погоджувальну комісію; 
6) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні. 
Оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні, проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості замовнику містобудівної документації. 
На сайті Української міської ради за посиланням https://ukrainska- gromada.gov.ua/projects-of-urban-planning-documentation/generalnyj-plan-s-plyuty-2.html було розміщено такі документи: проект генерального плану (графічні зображення); вихідні дані про проектування, пояснювальна записка, додатки; звіт про стратегічну екологічну оцінку; заява про визначення обсягу стратегічної екологічної оцінки генерального плану с. Плюти; протокол громадських слухань; пропозиції громадськості; довідки про громадські обговорення та про консультації з органами виконавчої влади у процесі стратегічної екологічної оцінки проекту Генерального плану с. Плюти Обухівського району Київської області. 
Вказане свідчить про те, що на цих етапах, в механізмі розроблення генерального плану с. Плюти, Виконавчим комітетом була дотримана послідовність цього процесу у процедурі громадського обговорення щодо врахування громадських інтересів, у тому числі щодо опублікування рішень, проектів, пояснювальної записки, звіту про стратегічну екологічну оцінку; реєстрацію, розгляд та врахування пропозицій громадськості до проекту містобудівної документації на місцевому рівні; проведення громадських слухань щодо проекту містобудівної документації на місцевому рівні; оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проекту містобудівної документації на місцевому рівні. 
Тобто проект Генерального плану 2023 розроблений з дотриманням Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 № 90 (далі - Порядок № 901), Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 № 926 (далі - Порядок № 926) та Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555 (далі - Порядок № 555).
Відповідно до ст. 18-20 Регламенту міської ради VIII скликання проект Генерального плану 2023 пройшов слухання в засіданнях постійної комісії Української міської ради з питань будівництва, транспорту, зв?язку, земельних відносин та охорони навколишнього природного за результатами чого були надані пропозиції комісії винести поект Генерального плану 2023 на розгляд сесії Української міської ради з позитивним. 
Після цього, згідно з інформацією, опублікованій на сайті відповідача, питання про затвердження проекту Генерального плану 2023 неодноразово виносилось на сесію, однак рішення не було прийнято, що підтверджується поіменним голосуванням депутатів (докази поіменного голосування депутатів додаються) на: 
сесії № 40 від 23.04.2024 (протокол голосування № 26); 
сесії № 51 від 10.04.2025 (протокол голосування № 77); 
сесії № 53 від 08.05.2025 (протокол голосування № 47); 
сесії № 56 від 05.08.2025 (протокол голосування № 34); 
сесії № 58 від 26.09.2025 (протокол голосування № 50). 
Враховуючи зазначене, можно дійти висновку, що відповідач в порушення ч. 14 ст. 17 Закону № 3038 та абзацу 2 п.п. 5 п. 44 Порядку № 926, які передбачають розгляд та прийняття рішення щодо затвердження проектів містобудівної документації міською радою протягом трьох місяців з дня подання відповідного проекту містобудівної документації, не приймає рішення про затвердження проекту Генерального плану 2023, що свідчить про протиправну бездіяльність. 
Суд вважає, що така протиправна бездіяльність порушує права позивача, як власника земельної ділянки щодо вільного використання земельної ділянки за цільовим призначенням, а також порушує принцип правової визначеності та вимоги містобудівного законодавства. 
Так, відповідно п.п. 6 п. «а» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про органи місцевого самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації. 
З огляду на відповідь виконавчого комітету від 27.08.2025 № 4488/1-25 та докази, що надаються до цього позову, Виконавчий комітет виконав вимоги закону та попередні рішення відповідача (рішення 3 сесії восьмого скликання Української міської ради від 04.02.2021 № 91/0/7-21-3-8). 
Проект Генерального плану 2023 розроблений, помилка щодо земельної ділянки позивача виправлена та функціональне призначення приведене у відповідність до цільового та даних земельного державного кадастру, проте, відповідно до п. 42 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про органи місцевого самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації, а відповідно до ч. 14 ст. 17 Закону № 3038 це затвердження повинно відбутись протягом трьох місяців з дня їх подання. 
Міська рада не має абсолютної дискреції щодо цього питання. Завершення всіх передбачених законом процедур (розробка, обговорення, погодження, винесення на сесію) зобов`язує відповідача поставити питання на голосування і прийняття рішення. Дискреційні повноваження міської ради полягають лише у виборі змісту рішення – затвердити або обґрунтовано відмовити у затвердженні, але не у можливості уникнути прийняття будь – якого рішення. Ухилення від прийняття рішення без обґрунтувань у продовж тривалого часу, свідчить про бездіяльність цього органу місцевого самоврядування.
Суд вважає, що така бездіяльність з боку відповідача не є реалізацією його дискреційних повноважень, а свідчить про протиправне ухилення від виконання покладеного на нього обов`язку. 
Повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 823/59/17.
Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст. 189 КАС України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно ч. 4 ст. 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.
У відповідності до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
З урахуванням того, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, а позивач довів протиправну бездіяльність Української міської ради, суд вважає за можливе позов задовольнити. 
Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позивачем при подані даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (платіжна інструкція від 09.10.2025 № 38477), суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. 
Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд 
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Української міської ради, яка полягає у неприйнятті рішення щодо затвердження Генерального плану м. Українка, розробленого у 2023 році та такого, що пройшов усі передбачені законом процедури.
Зобов`язати Українську міську раду в особі Міського голови Туренко Олександра Валентиновича затвердити містобудівну документацію “Генеральний план с. Плюти Обухівського району Київської області” та звіт про його стратегічну екологічну оцінку, розроблені ТОВ “ТЕРРАТОП” – головний архітектор проєкту Маркітаненко С.Б. (кваліфікаційний сертифікат серія АА № 003273).”.
Стягнути на користь ТОВ "Медікс-рей Інтернешнл Груп" (код ЄДРПОУ 32109302) судові витрати у сумі 3 028,00 (три тисячі двадцять чотири) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Української міської ради (код ЄДРПОУ 35161509).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.