Справа № 522/228/26
Провадження по справі № 3/522/216/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., при секретарі Урум Т.В., за участю адвоката Євтісєєвої Ірини Василівни, діючої в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 314729 від 14.12.2025 вбачається, що 14.12.2025 о 09 год. 20 хв., громадянка ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 27, в громадському місці висловлювалась нецензурною лайкою в бік працівників поліції, чим, на думку ІПП в Одеській області, який складав протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушила громадський порядок та громадську мораль, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП.
У судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не визнала, просила провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні адвокат Євтісєєва І.В., діюча в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 просила провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. Свої доводи мотивувала тим, що в доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що 14.12.2025 мали місце дії ОСОБА_1 , спрямовані на порушення громадського порядку та спокою громадян з хуліганських мотивів. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним і достатнім доказом для доведення вини ОСОБА_1 у порушенні ст. 173 КУпАП. 
Суд, заслухавши надані в судовому засіданні пояснення учасників провадження, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали адміністративної справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його вчинення, а саме – громадське місце.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства, є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить у собі відомості про те, що 14.12.2025 о 09 год. 20 хв., громадянка ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 27 в громадському місці висловлювалась нецензурною лайкою в бік працівників поліції, однак не містить відомостей про негативні наслідки, які настали внаслідок таких дій у виді порушення громадського порядку та спокою громадян, що є обов`язковою ознакою та складовою частиною інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення та було б підставою для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП.
В даному протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито наслідки порушення громадського порядку і спокою громадян, настання яких прямо передбачене диспозицією ст. 173 КУпАП як обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення, відсутні відомості про свідків.
Окрім цього, суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Отже, матеріали справи свідчать про те, що у фабулі вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначена суть адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП.
Суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на докази, а саме відеозаписи з бодікамер № 471472 та № 473258, однак вказані докази до протоколу не додано та до матеріалів справи не долучено.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність події та складу адміністративного правопорушення. Обов`язок щодо збирання та подання доказів покладається на орган (посадову особу), який склав протокол.
За відсутності зазначених у протоколі доказів суд позбавлений можливості перевірити обставини, викладені у протоколі, та дати їм належну правову оцінку. Відтак вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не може вважатися доведеною належними та допустимими доказами.
З урахуванням принципу презумпції невинуватості та вимог щодо доведеності вини особи, всі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)». Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно відвишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.
Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Тобто факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.
Оцінюючи зібрані та надані суду докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст.173, 221, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.173 КУпАП – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси Віктор ІВАНОВ