Справа №705/6505/25
2/705/1029/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючої-судді Годік Л.С.
при секретарі судового засідання Запорожченко О.А.
за участю: 
представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ТОВ «Коллект Центр» ( в режимі відеоконференції) Синиченко Д.В.;
представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Трепака О.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» про захист прав споживача, визнання договору недійсним,
В С Т А Н О В И В:
Представник ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 був укладений договір № 2104400654338 за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Підписуючи цей договір сторони підтвердили, що він укладений у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що зрозуміла та погодилася з умовами договору, проте належним чином їх не виконувала, у зв`язку з чим у неї перед кредитором утворилася заборгованість у розмірі 44 297,40 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3 000,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами - 41 297,40 грн.
01.12.2021 було укладено договір № 1-12, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2104400654338, де позичальником є ОСОБА_1 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2104400654338, де позичальником є ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2104400654338. Оскільки, відповідач належним чином не виконувала свої кредитні зобов`язання, то станом на день звернення з даним позовом до суду її заборгованість становить 44 297,40 грн. Зазначена сума заборгованості відповідачем не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості, тому позивач просить стягнути існуючу заборгованість.
Ухвалою судді від 30.10.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
За вх. № 30504 від 21.11.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Трепака О.І. надійшла заява про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву. Заява обґрунтована тим, що позивач ТОВ «Коллект центр» звернулось до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.10.2025 за даним позовом відкрито провадження у цивільній справі № 705/6505/25 за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Крім цього відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвала суду відповідачем отримана вчасно не була. 19.11.2025 мешканцями села Старі Бабани Уманського району Черкаської області ОСОБА_1 було передано конверт з позовною заявою ТОВ «Коллект центр», який направлений за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 28.05.2020 № 464998-2020 зазначено місце реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , де вона фактично і проживає. 20.11.2025 ОСОБА_1 звернулась за консультацією до нього, як представника, який діє на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № 4/06/25 від 06.06.2025. Лише 20.11.2025, після звернення ОСОБА_1 він у присутності відповідачки, в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ознайомився з ухвалою Уманського іськрайонного суду Черкаської області від 30.10.2025 про відкриття провадження у справі № 705/6505/25. Таким чином ОСОБА_1 встановлений судом процесуальний строк на подачу відзиву пропустила з поважних, незалежних від неї причин, тому він просить поновити пропущений строк на подання відзиву на позовну заяву.
Також, від представника відповідача адвоката Трепака О.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач ОСОБА_1 не погоджується із заявленими позовними вимогами, у зв`язку з недоведеністю позивачем позовних вимог; недоведеністю факту видачі ОСОБА_1 фінансового кредиту; відсутністю у первісного кредитора - ТОВ «Служба миттєвого кредитування» права на видачу кредиту; нарахуванням відсотків поза межами дії договору; пропуску позивачем строку позовної давності. Посилається на те, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань, ТОВ «Служба МК» зареєстрована як юридична особа і основний вид її діяльності «Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки». Крім того ТОВ «Служба МК» має право на діяльність «Консультація з питань інформації»; «Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем»; «Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність»; «Веб-портали»; «Рекламні агентства»; «Спеціальна діяльність із дизайну»; «Надання інших допоміжних комерційних послуг». При цьому, позивачем не надано доказів на право займатися кредитуванням, тобто наданням кредитів.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що 13.02.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг № 2104400654338, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн на відповідних умовах. Пунктом 1.2. Договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у Заяві-анкеті та графіку платежів. У Анкеті-заяві від 13.02.2021 сторони домовились, що кредит надається на 16 днів, а у графіку платежів вказано конкретну дату повернення кредиту в сумі 3 960,00 грн - 28.02.2021. Строк дії Договору у 16 днів також прописано у Паспорті споживчого кредиту. Таким чином Договором визначено строк його дії - до 28.02.2021 включно, виходячи із чого нарахування відсотків за користування кредитними коштами після цієї дати є неправомірними. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Виходячи із цього пункт 1.9. Договору про те, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік, є нікчемним. 
Крім того, у матеріалах позовної заяви відсутні докази видачі кредиту. Позивачем до позовної заяви долучено лист ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 02.09.2025 про переказ грошових коштів у сумі 3 000,00 грн, у якому не зазначено отримувача цих коштів та не зазначено цільове призначення коштів. Договір, на який посилається ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», відсутній. 
Також, відповідачка не була ознайомлена з Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту. Правила не підписані ОСОБА_1 , тому підстав стверджувати, що вона з ними ознайомилася до підписання Кредитного договору, немає. Крім того позивачем не надано жодного доказу того, що Електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) Y2, яким було підписано Договір та інші документи, був наданий ТОВ «Служба миттєвого кредитування» саме ОСОБА_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, з 13.02.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір зі строком дії 16 днів, тобто до 28.02.2021, а тому перебіг строку позовної давності розпочався із 01.03.2021 та закінчився 01.03.2024. З позовом ТОВ «Коллект центр» звернулося лише 17.10.2025, тобто з пропуском строку загальної позовної давності. При цьому, у пункті 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 викладено правовий висновок: «Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.» Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тільки якщо суд встановить, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідною вимогою спливла, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску. 
Так, у поданому відзиві представник відповідача просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Колект центр» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором через необгрунтованість та недоведеність позовних вимог. Проте, якщо суд встановить наявність підстав для задоволення позовної вимоги, просить застосувати наслідки пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» строку позовної давності.
Дослідивши та вивчивши заяву представника відповідача про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на позов, суд зазначає таке.
Частиною 1 ст. 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.
Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).
Частиною сьомою статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Згідно зі статтею 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Як зазначено у поданій представником відповідача заяві, відповідач ОСОБА_1 не отримувала ні копії позовної заяви з додатками, ні ухвали про відкриття провадження. З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний факт підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру за № 1944042 від 29.10.2025.
Відповідно до наданого позивачем опису направлення ОСОБА_1 копії позову з додатками, вказані документи були направлені за адресою: АДРЕСА_1 , а копія ухвали про відкриття провадження була направлена за адресою: АДРЕСА_1 .
Суд звертає увагу на те, що підстави для поновлення строку на подання відзиву на позов включають виключно поважні причини, які об`єктивно перешкоджали вчиненню цієї дії у встановлений судом строк (15 днів з дня вручення ухвали), до них належать тяжка хвороба, непереборна сила (стихійне лихо, воєнні дії), втому числі неотримання ухвали суду вчасно, що підтверджуються доказами. 
Як вбачається із наданих доказів, копія ухвали про відкриття провадження та копія позову з додатками були направлені не за місцем реєстрації відповідача, тому вона могла бути позбавлена права на отримання зазначених документів та не бути обізнаною у відкритті провадження у даній справі.
За таких обставин, позаяк це буде сприяти виконанню завдання цивільного судочинства, яке є переважним над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, і однією з основних засад (принципів) якого є змагальність сторін (ст. 2 ЦПК України), для забезпечення права відповідача на користування правничою допомогою (ч. 1 ст. 15 та п. 6 ч. 1 ст. 43 ЦПК України), з метою всебічного, об`єктивного та повного встановлення всіх обставин справи, суд вважає за необхідне, застосувавши аналогію закону (ч. 9 ст. 10 ЦПК України), поновити відповідачу пропущений строк для подання відзиву на позов, прийняти поданий відзив до розгляду та врахувати його при розгляді справи.
За вх. № 30770 від 25.11.2025 від представника ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. надійшла відповідь на відзив на позовну заву, в якому зазначено, що правочин може вчинятися усно або у письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 12 статті 11 Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. 
13.02.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2104400654338. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті. Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Отже, сторони договору домовились про можливість підписання даного договору в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» за допомогою одноразового ідентифікатора. Ідентифікація відповідача здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особиплатника податків, номер телефону) були використані для укладення Договору від його імені іншою особою, відповідачем не надані. Із наданих доказів вбачається, що ідентифікацію було здійснено в тому числі за допомогою BankID НБУ. 
Матеріали справи не містять, а також відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін. Враховуючи вищенаведене, правове регулювання та наявні в матеріалах справи докази вбачається, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіну особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. 
Укладений між сторонами Договір відповідає вимогам чинного законодавства та вільному волевиявленню сторін, сторонами було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов, в т.ч. щодо порядку нарахування та оплати процентів за Договором, можливості продовження строку користування кредитними коштами, в порядку та на умовах визначених Договором. Позичальник була ознайомлена з умовами Договору, висловила своє волевиявлення шляхом підписання Договору, а також частково сплачувала заборгованість, що свідчить про прийняття нею таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків. 
Стосовно перерахування коштів позичальнику у відповіді на відзив зазначено, що враховуючи те, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» не є банком, відповідна операція була здійснена оператором платіжних послуг ТОВ «Вей фор пей» на підставі укладеного між сторонами договору. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства. Дана обставина підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», відповідно до якого 13.02.2021 на картковий рахунок НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 3 000,00 грн (номер договору: 2104400654338). При цьому, перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок відповідача, зазначений нею у Заяві-Анкеті (для отримання кредиту). Тому твердження відповідача про те, що вона не отримувала кредитних коштів не заслуговують на увагу.
Крім того, відповідач частково сплачувала заборгованість по кредиту, що свідчить про визнання кредитних правовідносин, факту отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування. 
Відповідач ОСОБА_1 , отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Відповідач вказує на недоведеність факту перерахування їй кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. При цьому позивач зазначає, що відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили. 
Стосовно статусу фінансової установи зазначено, що інформація про небанківські фінансові установи міститься у відкритому доступі в Комплексній інформаційній системі Національного банку (КІС НБУ). Дана інформаційна система призначена для отримання повної інформації щодо небанківських установ та інших учасників ринків фінансових послуг, ліцензування, реєстрацію та авторизацію яких здійснює Національний банк, рекомендуємо використовувати всі засоби пошуку, які розміщені на даній сторінці. За посиланням відкритих джерел (https://kis.bank.gov.ua/ знаходиться КІС НБУ), у яких можна здійснити пошук інформації, яка міститься в Державному реєстрі фінансових установ та реєстрі осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги на поточну дату та перевірити інформацію. Відповідно до інформації з КІС НБУ ТОВ «Служба миттєвого кредитування» була зареєстрована як фінансова компанія та на момент підписання кредитного договору у товариства була наявна ліцензія на надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка діяла з 24.07.2015 по 06.10.2023. Подальша зміна КВЕДів товариства не спростовує право товариства на укладення договору станом на дату такого укладення. Отже, твердження відповідача про недійсність договору факторингу не відповідає обставинам справи, а ТОВ «Служба миттєвого кредитування», ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» мали відповідні ліцензії як на укладення кредитного договору, так і на подальше відступлення прав вимоги. 
На підтвердження розрахунку заборгованості представником позивача зазначено, що за умовами кредитного договору банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Незгода відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій «контррозрахунок». Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Таким чином, представником відповідача не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та у відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору. Відповідно до п. 1.2. договору кредит надається на строк, зазначений у Заяві-Анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Пунктом 1.3. договору встановлено орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Пунктом 1.9 договору зазначено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. Зазначене також відображено в Заяві-анкеті, відповідно до умов якої строк кредиту становить 365 днів, орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Відповідно до пп. 1.4.1., 1.4.2. договору та Заяви-Анкети нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16-й день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Згідно з п. 1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту в такому розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами, в залежності від виконання позичальником умов договору. Період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору. Пунктом 1.9 договору зазначено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Враховуючи, що договір було укладено 13.02.2021, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) закінчився 13.02.2022. Таким чином, період з 13.02.2021 по 13.02.2022 є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі. Відповідно до наданих розрахунків заборгованості нарахування відсотків здійснювалось за період з 13.02.2021 по 13.02.2022, тобто в межах строку кредитування, зазначеного в Кредитному договорі та в Заяві-анкеті на отримання кредиту. При цьому, відповідно до умов договору, відсоткова ставка за перші 16 днів становить 2% на день, з 17 по 31 день -3,64% на день, з 32 по 47 - 5,02% на день, в подальшому - 7,67% на день. Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами Договору. 
Стосовно строку позовної давності зазначено, що відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебіг таких строків було зупинено у зв`язку з введенням карантину, а в подальшому - воєнного стану. Тому строки позовної давності не були пропущені позивачем, а підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні. Посилання відповідача на пропущення строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом є необґрунтованими і заява останнього про застосування наслідків пропуску строку позовної давності не підлягає задоволенню.
За вх. № 30772 від 25.11.2025 від представника ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. надійшло клопотання про витребування доказів, в якому, з метою обґрунтування та підтвердження заявлених позовних вимог до ОСОБА_1 , просить витребувати у Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 3 000,00 грн, які 13.02.2021 були на неї перераховані, а саме витребувати виписки за номером картки № НОМЕР_1 за період із 13.02.2021 по 13.03.2021; інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) банківська картка № НОМЕР_1 (віртуальна чи фізична картка) та надати повний номер банківської картки № НОМЕР_1 ; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 13.02.2021 по 13.03.2021; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Ухвалою суду від 27.11.2025 клопотання представника ТОВ «Коллект Центр» про витребування доказів було задоволено та витребувано в АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо відкриття карткового рахунку на ім`я ОСОБА_1 та руху коштів по ній за відповідний період.
За вх. № 31001 від 26.11.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Трепака О.І. надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору, в якому він просить визнати нікчемним пункт 1.9. Договору про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 ; визнати недійсним в цілому Договір про надання фінансових послуг № 2104400654338 «Стандарт» від 13.02.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 ; застосувати до Договору про надання фінансових послуг № 2104400654338 «Стандарт» від 13.02.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 правові наслідки недійсності правочину, визначених статтею 216 ЦК України.
Зустрічний позов обґрунтований тим, що відповідно до матеріалів позовної заяви 13.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 2104400654338 «Стандартний». Предметом Договору було отримання кредиту у розмірі 3 000,00 грн, договір укладено в електронній форми шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6, 12 п. 1 ст. 3, п. 12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. Згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5 900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до пунктів 1.2., 1.3. Договору кредит надається на строк, зазначений у заявіанкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною, орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Згідно п. 1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до пп. 1.4.1., 1.4.2. Договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Згідно з п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії договору) 1 рік. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1- 12, відповідно до умов якого ТОВ «Слуба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржник яким є: ОСОБА_1 . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі Договором про надання фінансових полуг № 2104400654338 від 13.02.2021. Позивач вказує, що умови Договору виконано та надано відповідачу кредитні кошти у розмірі 3 000,00 грн, однак, остання свої зобов`язання не виконувала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість в сумі 44 297,40 грн, яка складається із: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3 000,00 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги - 41 294,40 грн.
У преамбулі Договору про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021 зазначено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» діє на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000406 від 27.10.2021, тому не зрозуміло яким чином ТОВ «Служба миттєвого кредитування» у лютому місяці 2021 року було відомо, що у жовтні цього року йому буде видано вказане Свідоцтво та за цим номером. Вказаний Договір не прошитий та не пронумерований, не скріплений печаткою товариства. Таким чином із викладеного слідує, що перша та друга сторінки Договору виготовлені ТОВ «Служба миттєвого кредитування» 27.10.2021, або після цієї дати, і ОСОБА_1 із зазначеними на них умовами не ознайомлювалася та своєї згоди на них не надавала. 
Право на видачу кредитів в Україні мають фінансові установи, які отримали відповідну ліцензію Національного банку України і до таких організацій належать: банки, кредитні спілки, небанківські фінансові установи (зокрема мікрофінансові організації, МФО). Щодо останніх то - це юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, за умови отримання відповідної ліцензії НБУ. Вони часто пропонують швидкі онлайн-кредити. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань, ТОВ «Служба МК» зареєстрована як юридична особа і основний вид її діяльності (КВЕД) - 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки. Доказів того, що станом на 13.02.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» мало право на діяльність у сфері кредитування за КВЕД 64.92, до позовної заяви не надано. 
Крім того, пунктом 1.2. Договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, які є невід`ємною частиною цього договору. У заяві-анкеті та графіку платежів зазначено, що кредит надається на 16 днів, початок нарахування процентів за користування кредитом 13.02.2021, термін платежу - 28.02.2021. У Додатку № 3 до Договору Факторингу № 1-12 від 01.12.2021 зазначено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступає ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованостей до боржників згідно реєстру боржників. Під номером 13466 зазначено боржника - ОСОБА_1 , № договору 2104400654338, дата укладення договору 13.02.2021, дата закінчення договору 28.02.2021. Аналогічні відомості внесені в Додаток № 3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 (запис № 26834). У той же час, у пункті 1.9. Договору зазначено, що граничний строк кредитування трок дії кредитного договору) 1 рік. Приймаючи до уваги інформацію щодо строку кредитування у 16 днів, яка зазначена в інших документах та які підписані ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором Y2, з урахуванням викладу пункту І цієї зустрічної позовної заяви, пункт 1.9. Договору про надання фінансових послуг № 210440065338 від 13.02.2021 є нікчемним, оскільки законодавець у статті 203 ЦК України чітко передбачив, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Тип процентної ставки визначається кредитним оговором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частинами 1,2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-ХІІ передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Пунктами 5, 10 частини 3 статті 18 Закон № 1023-ХІІ передбачено що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором; установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору.
Представник позивача за зустрічним позовом адвокат Трепак О.І. зазначає, що зустрічний позов ОСОБА_1 взаємопов`язаний з первісним позовом ТОВ « Коллект центр» одним предметом позовів та в обох позовах одні і ті ж сторони. Їх спільний розгляд є доцільним, зокрема, вони виникають з одних правовідносин. Задоволення зустрічного позову може повністю виключити задоволення первісного позову, тому просить його прийняти до спільного розгляду із первісним позовом.
Також у зустрічному позові зазначено, що остаточний розрахунок судових витрат та докази таких витрат, які ОСОБА_1 понесе при розгляді цивільної справи № 705/4207/24, буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення. 
Ухвалою суду від 27.11.2025 прийнято до спільного розгляду із первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та вирішено здійснити перехід з розгляду у порядку спрощеного провадження цивільної справи за позовною заявою позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним, в розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
За вх. № 32573 від 11.12.2025 від представника відповідача за зустрічним позовом ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначено, що зустрічні позовні вимоги є безпідставними, не мають законодавчого обґрунтування та не підлягають задоволенню, оскільки 13.02.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2104400654338, умови та порядок якого були узгоджені та підписані сторонами. За умовами договору кредитодавець надав позичальнику у користування кошти за умови їх повернення та сплати процентів за користування нимим. Договір був укладений відповідно до вимог чинного законодавства, в тому числі, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. 
01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого Товариство з обмеженою відпоідальністю «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2104400654338, де боржником є ОСОБА_1 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товарситва з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2104400654338, де позичальником є ОСОБА_1 .
Позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) свої зобов`язання за Договором не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість в сумі 44 297,40 грн, яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3 000,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги - 41 294,40 грн.
Проте, позивач за зустрічним позовом стверджує, що Договір про надання фінансових послуг №2104400654338 від 13.02.2021 є недійсним, оскільки містить істотні невідповідності та ознаки його виготовлення заднім числом. У преамбулі договору зазначено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» діє на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 27.10.2021, тоді як сам договір датовано 13.02.2021, що, на думку позивача, робить неможливим посилання на свідоцтво, яке буде видано лише через 8 місяців після укладення договору. Це, на їх переконання, підтверджує, що щонайменше перші сторінки документа були сформовані після 27.10.2021 року, а відповідачка не могла бути ознайомлена з їх змістом і не надавала згоди на викладені там умови.Також позивач наголошує, що договір не прошитий, не пронумерований і не містить печатки товариства, що, на їх думку, порушує вимоги до належної форми документу. Також позивач зазначає, що ТОВ «Служба Миттєвого кредитування» на дату укладення договору не мало права на здійснення діяльності у сфері кредитування. Зокрема, згідно з витягом з ЄДР, основний вид діяльності товариства - КВЕД 73.20 (дослідження ринку та громадської думки), а наявні додаткові види діяльності не включають КВЕД 64.92 «Інші види кредитування», який є обов`язковим для надання позик небанківськими фінансовими установами. Позивач також посилається на інформацію НБУ, відповідно до якої ТОВ «Служба миттєвого кредитування» раніше було зареєстроване як фінансова компанія, але виключене з реєстру, і доказів чинності такого статусу станом на 13.02.2021 кредитор не надав. На підставі викладеного позивач вважає, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» не мало правових підстав для надання кредиту, а сам договір є таким, що не був належним чином укладений та підлягає визнанню недійсним. Проте, відповідач за зустрічним позовом ТОВ «Коллект Центр» - категорично не погоджується з такими доводами, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам та спростовуються наявними доказами. Встановлено, що 13.02.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено Договір №2104400654338, відповідно до якого позичальник отримала кредитні кошти у сумі 3 000 грн та зобов`язалась їх повернути на умовах, визначених договором. Сам факт отримання коштів відповідачкою позивачем не заперечується. Щодо розбіжності у датах свідоцтва, зазначених у преамбулі Договору, відповідач отримав офіційні пояснення від первісного кредитора. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало підтвердження, що в преамбулі справді була допущена технічна описка, унаслідок якої зазначено дату 27.10.2021 замість правильної - 24.09.2013. На підтвердження цього первісний кредитор надав копію Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ІК №118 від 24.09.2013, що підтверджує законну реєстрацію товариства як фінансової установи задовго до укладення оспорюваного договору. Більше того, у матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною процедури укладення договору та містить достовірні дані щодо фінансової установи. У цьому документі зазначено саме правильне свідоцтво - ІК №118 від 24.09.2013. Це підтверджує, що кредитодавець надав позичальнику коректну та повну інформацію про свій правовий статус, а допущена неточність у преамбулі носить виключно технічний характер, який не впливає на дійсність правочину та не змінює його змісту. Таким чином, доводи позивача про те, що договір був складений заднім числом або підроблений, повністю спростовуються документально підтвердженою наявністю чинного свідоцтва про реєстрацію фінансової установи у кредитора ще з 2013 року. Позивач у зустрічному позові акцентує увагу на тому, що Договір про надання фінансових послуг №2104400654338 від 13.02.2021 не відповідає вимогам належної форми документу, посилаючись на відсутність прошивки, нумерації та печатки товариства. Відповідач за зустрічним позовом ТОВ «Коллект Центр» також не погоджується з такими доводами, оскільки зазначений договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Y2», в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони дійшли згоди, що цей договір укладається в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому він має юридичну силу, а доводи позивача щодо порушення форми договору є безпідставними, адже Договір №2104400654338 від 13.02.2021 укладено у спосіб, який відповідає вимогам чинного законодавства про електронні правочини, підписаний електронним ідентифікатором, і його юридична сила не може бути оскаржена через відсутність фізичної прошивки, нумерації або печатки. 
Також ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на момент укладення договору було належним чином зареєстроване як фінансова установа і мало право на надання кредитних послуг. Відповідно до інформації з КІС НБУ ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (код ЄДРПОУ 38839217) було зареєстровано як фінансова компанія та на момент укладення Кредитного договору у ТОВ «Служба миттєвого кредитування» були наявні діюча ліцензія, зокрема, на надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту з 24.07.2015 - 06.10.2023. 
Крім того у зустрічному позові ставиться питання про визнання нікчемним пункту 1.9. Договору про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 , посилаючись на те, що реальний строк кредитування, погоджений сторонами та зафіксований у всіх супровідних документах, становив саме 16 днів, а не один рік. Позивач наголошує, що заява-анкета та графік платежів, які є невід`ємними частинами договору, прямо визначають початок нарахування процентів 13.02.2021 та кінцеву дату платежу 28.02.2021. Ці ж відомості відображені у додатках до договорів факторингу та відступлення прав вимоги, де по боржнику ОСОБА_1 зазначено, що строк дії договору закінчується 28.02.2021. Оскільки всі ці документи підписані боржником одноразовим ідентифікатором «Y2», вони підтверджують її волевиявлення саме щодо 16-денного строку кредиту. За таких обставин положення пункту 1.9 договору, яке вказує на річний строк кредитування, позивач за зустрічним позовом вважає нікчемним як таке, що суперечить реально узгодженим сторонами умовам та фактичному змісту правовідносин. Проте відповідач за зустрічним позовом ТОВ «Коллект Центр» категорично не погоджується із такими вимогами з огляду на те, що відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування («процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. П. 1.4.1. Договору встановлено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій платі на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. П. 1.4.2. Договору передбачає, що в разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтованого строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Відповідно до Розрахунку заборгованості, що наданий первісним кредитором ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в період з 13.02.2021 по 28.02.2021 проценти за користування кредитом нараховувались за відсотковою ставкою 2% за кожен день користування кредитом (пп.а п. 1.4 Договору), що із врахуванням тіла кредиту 3 000 грн, становило 60,00 грн. Надалі в період з 01.03.2021 по 14.04.2021 проценти за користування кредитом нараховувались за відсотковою ставкою 3.64 % за кожен день користування кредитом (пп.б п. 1.4 Договору), що із врахування тіла кредиту 3 000 грн становино 109,20 грн. В подальшому в період з 15.03.2021 по 29.03.2021 проценти за користування кредитом нараховувались за відсотковою ставкою 5.02 % за кожен день користування кредитом (пп.в п. 1.4 Договору), що із врахуванням тіла кредиту 3 00,00 грн становило 150,60 грн. В період з 30.02.2021 по 30.11.2021 проценти за користування кредитом нараховувались за відсотковою ставкою 7.67 % за кожен день користування кредитом (пп.г п. 1.4 Договору), що із врахуванням тіла кредиту 3 000,00 грн становило 230,10 грн. Таким чином за період з 13.02.2021 по 30.11.2021 первісним кредитором ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було нараховано відсотки за користування кредитом за Договором про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021 на загальну суму 25 230,00 грн. Однак, 28.02.2021 позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) було внесено платіж на погашення заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 960,00 грн, узв`язку із чим сума заборгованості зменшилась та на момент відступлення права вимоги становила 24 270,00 грн. 
При цьому нові кредитори: ТОВ «Вердикт Капітал», а в подальшому - ТОВ «Коллект Центр» набули права вимоги до відповідача в такому ж самому обсязі, в якому вони були у кредитодавця. Таким чином, 01.12.2021 право вимоги за Договором про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021 було відступлено від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ТОВ «Вердикт Капітал», у зв`язку із чим в період з 01.12.2021 по 12.02.2022 проценти нараховувались ТОВ «Вердикт Капітал» за відсотковою ставкою 7,67 за кожен день користування кредитом (пп.г п. 1.4 Договору). Загальна сума нарахованих відсотків за цей період становить 17 027,40 грн. Тому за період з 13.02.2021 по 12.02.2022 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було нараховано та не погашено відповідачем відсотки за користування кредитом на загальну суму 41 297,40 грн (24 270.00 + 17 027,40 = 41 297,40). В період із 13.02.2022 по 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відсотки за Договором про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021 не нараховувало. 
10.01.2023 право вимоги за Договором про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021 було відступлено від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр». В період з 10.01.2023 по 09.10.2025 ТОВ «Коллект Центр» відсотки за Договором про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021 не нараховувало. Таким чином загальна сума нарахованих відсотків за договором та непогашених відповідачем за період з 13.02.2021 по 12.02.2022 становить 41 297,40 грн. 
З урахуванням зазначеного доводи позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) щодо нікчемності п.1.9 Договору є безпідставнми та не заслуховують на увагу, оскільки нікчемним може бути лише положення, що порушує імперативні норми закону або є внутрішньо суперечливим і таким, що унеможливлює виконання договору. Пункт 1.9 не тільки не порушує закон, але й узгоджується зі статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України, які передбачають право сторін визначати строк кредитування на власний розсуд. Жодна норма ЦК України не забороняє встановлювати граничний строк кредитування більший за орієнтовний строк погашення. Більше того, встановлення граничного строку є необхідним елементом будь-якого кредитного договору, адже саме він визначає тривалість кредитних правовідносин та період, протягом якого кредитор має право нараховувати проценти. Заява-анкета, яка є невід`ємною частиною договору, також підтверджує строк кредиту у 365 днів, позичальник засвідчила свою згоду на річний строк кредитування та унеможливлює будь-які твердження про нікчемність пункту 1.9. Якщо б сторони дійсно мали намір обмежити строк кредитування лише 16 днями, він був би відображений як єдиний строк у договорі та додатках, а не згадувався б як «орієнтовний». Отже, 16-денний строк є строком для першої обов`язкової сплати процентів, а не строком дії кредитного договору. Фактичні дії позичальника також спростовують його доводи, оскільки позивач за зустрічним позовом 28.02.2021 добровільно сплатив 960,00 грн процентів, нарахованих у межах умов договору. Така оплата після спливу орієнтовного строку свідчить про визнання зобов`язань і прийняття моделі нарахування процентів, а не про їх заперечення. Пункт 1.9 Договору є дійсним, чинним та таким, що повністю відповідає нормам закону, усі нарахування процентів були здійснені у межах погодженого сторонами граничного строку кредитування, а твердження позивача за зустрічним позовом про його нікчемність - безпідставні, суперечливі та не підтверджені жодними правовими чи фактичними обставинами. 
З урахуванням зазначеного відповідач за зустрічним позовом ТОВ «Коллект Центр» вважає заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги безпідставними, оскільки стороною відповідача за зустрічним позовом суду надано всі необхідні докази, які є належними та допустимими, та які спростовують заявлені зустрічні позовні вимоги, та просить відмовити у їх задоволенні.
На виконання ухвали суду від 27.11.2025 про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли відомості, з яких вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_4 за період 13.02.2021 - 13.03.2021. Також зазначені дані ОСОБА_1 , в тому числі її контактний номер телефону. Надано Виписку за договором № б/н за період 13.02.2021 - 13.03.2021, з якої вбачається зарахування коштів на картковий рахунок у розмірі 3 000,00 грн.
В судовому засіданні представник ТОВ «Коллект Центр» підтримала поданий товариством первісний позов до ОСОБА_1 та просила його задовольнити. При цьому просила відмовити у задоволені зустрічного позову, заявленого ОСОБА_1 , посилаючись на те, що він є безпідставним та необґрунтованим, посилаючись на обставини викладені у відзиві.
Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвокат Трепак О.І. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити поданий ним зустрічний позов, посилаючись на обставни викладені у зустрічному позові та відзиві.
Представник відповідача за зустрічним позовом ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі. 
Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення учасників справи, дійшов наступних висновків.
Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що 13.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 був укладений договір № 2104400654338, за умовами якого товариство зобов?язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил. Кредит надавася на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід?ємною його частиною, орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування («процентна ставка») протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. Нараховані проценти підлягають обов?язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов?язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. У разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним у письмовій формі з дня прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства. Датою прийняття (акцептц) та підписаня кредитного договору (всіх без виключення його складових) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та зУ «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Відповідно до п. 1.9 Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) - 1 рік.
Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором Y2) з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, п. 12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що вивчила та повністю погодилася з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», які є невід`ємною частиною Договору, а також вивчила та повністю погодилася з умовами цього Договору. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором, а саме - 3 000,00 грн. 
Факт виконання ТОВ «Служба миттєвого кредитування» взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 2104400654338 щодо надання ОСОБА_1 у користування кредитних коштів підтверджується інформацією та доказами, які надійшли від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів, з яких вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» емітовано картку № НОМЕР_4 за період 13.02.2021 - 13.03.2021. Також зазначені дані ОСОБА_1 , в тому числі її контактний номер телефону НОМЕР_3 , який також зазначений у анкетних даних позичальника ОСОБА_1 , що є додатками до кредитного договору. Також із наданої Виписки за договором № б/н за період 13.02.2021 - 13.03.2021 вбачається зарахування коштів на її картковий рахунок у розмірі 3 000,00 грн.
Прийнявши та підписавши умови договору, отримавши у користування кредитні кошти, відповідач належним чином не виконала умов Договору та не повернула отримані в кредит кошти та кошти за користування ним. В результаті невиконання умов кредитного договору у позичальника перед кредитодавцем утворилася заборгованість за договором № 2104400654338 у розмірі 44 297,40 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3 000,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами - 41 297,40 грн. Вказана заборгованість відображена у наданому позивачем за первісним позовом ТОВ «Коллект Центр» Розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2104400654338, де боржником є ОСОБА_1 
01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 2104400654338, де позичальником є ОСОБА_1 , на підтвердження чого долучено копію Договору факторингу № 1-12.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлб-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2104400654338, де позичальником є ОСОБА_1 , на підтвердження чого долучено копію Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлб-продаж) прав вимоги.
Вказаний перехід прав підтверджується Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021; Реєстром боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 та Актами прийому-передачі Реєтру Боржників за вказаними договорами.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 2104400654338 щодо стягнення заборгованості у розмірі 44 297,40 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позичальник зобов`язаний сплатити проценти за користування кредитом.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме із зустрічної позовної заяви, позичальник ОСОБА_1 просить визнати нікчемним п. 1.9 Договору про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021, посилаючись на те, що пунктом 1.2. Договору передбачено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, які є невід`ємною частиною цього договору. У заяві-анкеті та графіку платежів зазначено, що кредит надається на 16 днів, початок нарахування процентів за користування кредитом 13.02.2021, термін платежу - 28.02.2021. У Додатку № 3 до Договору Факторингу № 1-12 від 01.12.2021 зазначено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступає ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованостей до боржників згідно реєстру боржників. Під номером 13466 зазначено боржника - ОСОБА_1 , № договору 2104400654338, дата укладення договору 13.02.2021, дата закінчення договору 28.02.2021. Аналогічні відомості внесені в Додаток № 3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 (запис № 26834). У той же час, у пункті 1.9. Договору зазначено, що граничний строк кредитування строк дії кредитного договору): 1 рік. Приймаючи до уваги інформацію щодо строку кредитування у 16 днів, яка зазначена в інших документах та які підписані ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором Y2, з урахуванням викладу пункту І цієї зустрічної позовної заяви, пункт 1.9. Договору про надання фінансових послуг № 210440065338 від 13.02.2021 є нікчемним.
Дослідивши вказану вимогу позивача за зустрічним позовом, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Пункт кредитного договору є нікчемним, якщо він прямо суперечить вимогам закону, зокрема Законам України «Про захист прав споживачів. До них належать приховані комісії, одностороннє підвищення відсотків, завідомо несправедливі умови (кабальні умови), або якщо договір підписано недієздатною особою.
Основними підставами для визнання пункту договору нікчемним є: порушення прав споживача, тобто умови, що обмежують права позичальника, встановлюють непропорційні штрафи, пені, або включають приховані платежі (наприклад, комісії за ведення рахунку, обслуговування кредиту); невідповідність вимогам законодавства, тобто пункти, які суперечать чинним нормам ЦК України та спеціальним законам; кабальні умови, тобто укладення договору на вкрай невигідних умовах (надмірні відсотки) через тяжкі обставини; відсутність волевиявлення, тобто Договір підписано недієздатною особою, або під дією обману/примусу; відсутність істотних умов, тобто не визначено предмет, строк або ціну кредиту.
Умови щодо процентів можуть бути визнані нікчемними (недійсними), якщо вони прямо суперечать закону або створюють дисбаланс прав.
Основними підставами для оскарження процентів одностороння зміна ставки, умови, що дозволяють банку змінювати процентну ставку в односторонньому порядку без згоди позичальника, є нікчемними згідно зі статтею 1056-1 ЦК України. Будь-яке збільшення ставки має супроводжуватися належним письмовим повідомленням (під розписку), інакше воно вважається незаконним.
Також Верховний Суд встановив, що після закінчення строку дії кредитного договору (або після пред`явлення вимоги про дострокове повернення) право банку нараховувати договірні проценти припиняється. Надалі можуть нараховуватися лише 3% річних та інфляційні втрати за ст. 625 ЦК України.
Також нікчемними є умови, які передбачають плату (у вигляді процентів або комісій) за дії, які банк виконує на власну користь, наприклад, за розгляд заявки чи ведення обліку заборгованості, якщо реальна річна процентна ставка не була розкрита споживачу перед укладенням договору, це може бути підставою для визнання умови про проценти недійсною як такої, що вводить в оману.
Як вбачається із зустрічної позовної заяви, представник позивача за зустрічним позовом, як на підставу визнання нікчемним п.1.9 Договору, посилається на нарахування процентів після закінчення строку дії Договору.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до п. 1.9. Договору № 2104400654338 від 13.02.2021 граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 (один) рік. 
Відповідно до п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування («процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. 
Пунктом 1.4.1. Договору встановлено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій платі на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. У разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтованого строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. 
Відповідно до наданого Розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором ТОВ «Служба миттєвого кредитування», в період з 13.02.2021 по 28.02.2021 проценти за користування кредитом нараховувались за відсотковою ставкою 2% за кожен день користування кредитом (пп.а п. 1.4 Договору), що із врахуванням тіла кредиту 3 000 грн, становило 60,00 грн. Надалі в період з 01.03.2021 по 14.04.2021 проценти за користування кредитом нараховувались за відсотковою ставкою 3,64 % за кожен день користування кредитом, що із врахування тіла кредиту 3 000 грн становино 109,20 грн. В подальшому в період з 15.03.2021 по 29.03.2021 проценти за користування кредитом нараховувались за відсотковою ставкою 5,02 % за кожен день користування кредитом), що із врахуванням тіла кредиту 3 00,00 грн становило 150,60 грн. В період з 30.02.2021 по 30.11.2021 проценти за користування кредитом нараховувались за відсотковою ставкою 7,67 % за кожен день користування кредитом, що із врахуванням тіла кредиту 3 000,00 грн становило 230,10 грн. 
Таким чином за період з 13.02.2021 по 30.11.2021 первісним кредитором ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було нараховано відсотки за користування кредитом за Договором про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021 на загальну суму 25 230,00 грн. 
При цьому, 28.02.2021 ОСОБА_1 було внесено платіж на погашення заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 960,00 грн, узв`язку із чим сума заборгованості зменшилась та на момент відступлення права вимоги становила 24 270,00 грн. 
ТОВ «Вердикт Капітал», а в подальшому - ТОВ «Коллект Центр» набули права вимоги до відповідача ОСОБА_1 в такому ж самому обсязі, в якому вони були у кредитодавця. 
01.12.2021 право вимоги за Договором про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021 було відступлено від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ТОВ «Вердикт Капітал», у зв`язку із чим в період з 01.12.2021 по 12.02.2022 проценти нараховувались ТОВ «Вердикт Капітал» за відсотковою ставкою 7,67 за кожен день користування кредитом). 
Загальна сума нарахованих відсотків за цей період становить 17 027,40 грн. Тому за період з 13.02.2021 по 12.02.2022 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було нараховано та не погашено відповідачем відсотки за користування кредитом на загальну суму 41 297,40 грн (24 270.00 + 17 027,40 = 41 297,40). 
В період із 13.02.2022 по 10.01.2023 нарахування відсотків ТОВ «Вердикт Капітал» за Договором про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021 не простежується. 
Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 (один) рік.
Тобто, як вбачається із вище зазначеного, нарахування процентів відбувалося в межах строку дії Договору, а саме в період з 13.02.2021 по 13.02.2022.
Крім того, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 просить визнати недійсним Договір про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021, посилаючись на те, що в преамбулі Договору про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021 зазначено, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» діє на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000406 від 27.10.2021, при тому, що Договір було укладено ще 13.02.2021. У позивача за зустрічним позовом виникли сумніви щодо правомірності укладення кредитного договору та надання фінансових послуг.
На спростування такої позиції позичальника ОСОБА_1 відповідачем за зустрічним ТОВ «Коллект Центр» надано роз`яснення, з яких вбачається, що не відповідає дійсності те, що відповідач не могла бути ознайомлена із змістом всіх аркушів Договору і не надавала згоди на викладені там умови. Також не відповідає дійсності те, що ТОВ «Служба Миттєвого кредитування» на дату укладення договору не мало права на здійснення діяльності у сфері кредитування, оскільки ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало підтвердження, що в преамбулі справді була допущена технічна описка, унаслідок якої зазначено дату 27.10.2021 замість правильної - 24.09.2013. На підтвердження цього первісний кредитор надав копію Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ІК №118 від 24.09.2013, що підтверджує законну реєстрацію товариства як фінансової установи задовго до укладення оспорюваного договору. Позивачем надано Паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною процедури укладення договору та містить достовірні дані щодо фінансової установи. У цьому документі зазначено саме правильне свідоцтво - ІК №118 від 24.09.2013. Вказане підтверджує правовий статус ТОВ «Служби миттєвого кредитування», а допущена неточність у преамбулі носить виключно технічний характер, який не впливає на дійсність правочину та не змінює його змісту. 
ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на момент укладення договору було належним чином зареєстроване як фінансова установа і мало право на надання кредитних послуг. Відповідно до інформації з КІС НБУ ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (код ЄДРПОУ 38839217) було зареєстровано як фінансова компанія та на момент укладення Кредитного договору у ТОВ «Служба миттєвого кредитування» були наявні діюча ліцензія, зокрема, на надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту з 24.07.2015 - 06.10.2023.
Також стосовно того, що Договір про надання фінансових послуг №2104400654338 від 13.02.2021 не відповідає вимогам належної форми документу, посилаючись на відсутність прошивки, нумерації та печатки товариства, то позивач наголошує на тому, що ОСОБА_1 він був підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «Y2», тобто вона з ним була ознайомлена також в електронному вигляді.
З урахуванням зазначеного суд вважає за необхідне зазначити наступне. Кредитний договір можливо визнати недійсним у суді через порушення закону, примус, обман (шахрайство), відсутність дієздатності позичальника або підписання договору невласноруч. Підставами є кабальні умови, нечіткі відсотки, приховані комісії або оформлення кредиту третіми особами. Оспорювання вимагає доказів, оскільки презумпція чинності діє на користь кредитора. Основними підставами для визнання кредитного договору недійсним є: незаконні умови, тобто порушення Закону «Про захист прав споживачів» або «Про споживче кредитування» (наприклад, непрозорі відсотки, комісії, неправомірні штрафи); волевиявлення не було вільним, тобто підписання договору під примусом, через шантаж, обман або у стані, що не дозволяв усвідомлювати свої дії; відсутність дієздатності, тобто кредит оформлено на неповнолітню, недієздатну особу або особу, яка не має на це повноважень; шахрайство, тобто кредит оформлено третіми особами без відома справжнього власника даних (наприклад, через онлайн-банкінг); кабальні умови, тобто укладення угоди на вкрай невигідних умовах через скрутне становище, яким скористався кредитор; порушення форми договору, тобто відсутність власноручного підпису (якщо це не електронний підпис згідно з законом). 
Дослідивши та вивчивши матеріали справи, прийнявши до уваги позицію сторін, судом не встановлено підстав для визнання Договору про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 щодо отримання кредиту, недійсним, а також для визнання нікчемним п. 1.9 вказаного Договру, адже позичальником ОСОБА_1 не доведено жодних із вище перелічених підстав для визнання Договору недійсним та одного з його пунктів нікчемним.
Натомість, позивачем за первісним позовом ТОВ «Коллект Центр» надано достатнього доказів того, що за власним волевиявленням та скориставшись власним цифровим підписои за допомогою одноразового ідентифікатора, позичальник ОСОБА_1 уклала та підписала Договір про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021. У долучених до позовної заяви доказах, зазначені акетні дані позичальника ОСОБА_1 , її контактний телефон, та цифровий електронний підпис, яким вона підтвердила, що ознайомилася та прийняла умови Договору.
Крім того, факт визнання укладення Договору та згоди з його умовами є те, що ОСОБА_1 у строки дії Договору вносила плату за користування кредитом у розмірі 960,00 грн.
Тобто, у позичальника ОСОБА_1 , під час підписання Договору та з дати його укладення 13.02.2021 до дати звернення з даним позовом про стягнення заборгованості до суду - 27.10.2025, не виникало сумнівів щодо дійсності укладення договору чи нікчемності будь-яких його пунктів. Вказане свідчить, що позичальник Смульська А.А. , ознайомившись із позовною заявою та зрозумівши у якому розмірі необхідно сплачувати кошти за користування кредитом, намагається уникнути виконання взятих не себе зобов`язань за Договором про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021, саме таким шляхом. 
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» про захист прав споживача, визнання договору недійсним необхідно відмовити, а позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення.
Крім того, позивач за первісним позовом ТОВ «Коллект» просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн. 
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Представником позивача долучено до матеріалів справи Договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, предметом якого є надання юридичної допомоги позивачу в цілому, а не у конкретній справі. Також долучено Заявку на надання юридичної допомоги № 667 від 01.09.2025 та Витяг з Акту №14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 на суму 16 000 грн.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує те, що публічний інтерес до справи відсутній; справа належить до категорії незначної складності; є типовою; має невелику ціну позову; справу розглянуто у порядку спрощеного провадження; правові позиції у цій категорії справ усталені; враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд дійшов висновку про зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з 16 000 грн. до 3 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Стосовно заяви представника відповідача за первісним позовом адвоката Трепака О.І. щодо застосування строків позовної давності у вказаних правовідносинах, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Законом України від 15.03.2022 № 2120- розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи.
У постанові Верховного Суду від 13 листопада 2024 року у справі № 383/1645/23 щодо позовної давності зазначено про те, що строк позовної давності в силу положень пунктів 12, 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України продовжено на строк дії карантину та воєнного стану в Україні. Позовна давність для пред`явлення позовних вимог на день звернення до суду не спливла, її перебіг був зупинений до кінця дії карантину, який був введений з 12 березня 2020 року та продовжувався до 30 червня 2023 року. Після припинення дії карантину строк, що залишився до кінця спливу позовної давності, продовжується на строк дії воєнного стану в Україні.
Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог не сплила та продовжується до даного часу.
Тому суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності у цій справі.
З урахуванням висновку суду щодо задоволення позовних вимог за первісним позовом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10,12,13, 76,141,247,258,259,263-265,268,273,354, 355 ЦПК України, суд, 

В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 2104400654338 від 13.02.2021 у розмірі 44 297грн. 40 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3 000,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами - 41 297,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» про захист прав споживача, визнання договору недійсним - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Леся Сергіївна Годік