Дата документу 24.03.2026 Справа № 334/4432/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 334/4432/25
Провадження №22-ц/807/706/26
Головуючий в 1-й інстанції – Гнатюк О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.,	
суддів:	Кочеткової І.В., Полякова О.З.,	
секретар	Камалова В.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Скляренко Юлії Сергіївни на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2025 року, ухвалене у м. Запоріжжі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.07.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено Договір № 52611981. Зазначений Кредитний договір, укладений у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Кредитного договору Позивач взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: Сума кредиту - 5500,00 грн.; Строк користування кредитними коштами - 730 днів, з 11.07.2024 та закінчується 10.07.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять - 1 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу Кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на Рахунок Позичальника Картковий рахунок Позичальника. Відповідач підписавши Кредитний договір та отримавши кредитні кошти, зобов`язався повернути Кредит та сплатити плату за користування Кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування Кредитом у порядку встановленому цим Договором. 05.05.2025 було укладено договір №05-05/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №52611981. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №52611981. 

27.06.2024 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 8029591. Відповідно до умов кредитного договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Кредитодавеця, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок "CreditPlus". На умовах, встановлених Договором, Кредитодавець надає Споживачу кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредитним договором, встановлена сума кредиту (загальний розмір): 25000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Сторони цього договору, також узгодили, що грошові кошти кредиту надаються Кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника. 27.01.2025 року було укладено договір №27.01/25-Ф відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8029591. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №8029591.

Заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №52611981 від 11.07.2024 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 22275,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5500,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -16445,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 330,00грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №8029591 від 27.06.2024 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 82500,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 25000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 45000,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами 12500,00 грн.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» суму заборгованості по кредитним договорами в розмірі 104775,00 гривень та судові витрати, які складаються з: судового збору - 3028,00 гривень, витрати на правову допомогу 25000,00 гривень.

Заочним рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2025 року, позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) заборгованість за кредитним договором №52611981 від 11.07.2024 у розмірі 21945 гривень 00 копійок; заборгованість за кредитним договором №8029591 від 27.06.2024 у розмірі 70000 гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) судовий збір у сумі 2657,21 гривень, витрати на правничу допомогу у сумі 21938,67 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2025 року, заяву ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя №334/4432/25 за позовом ТОВ «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Скляренко Юлії Сергіївни подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду в частині задоволених вимог позову і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №52611981 від 11.07.2024 у розмірі 5500 гривень 00 копійок; заборгованість за кредитним договором №8029591 від 27.06.2024 у розмірі 25 000 гривень 00 копійок, у задоволенні решти позовних вимог відмовити. 

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що п. 7.3. Договору №52611981 передбачає кінцеву дата повернення кредиту 10.07.2026, а Вимога про усунення порушень основного зобов`язання вих. № 15889590 від 12.05.2025 стосується нарахованих відсотків, але не тіла кредиту, тому станом на час звернення до суду з даним позов у Позивача не виникло право достроково вимагати від Відповідача сплати суми кредиту у розмірі 5 500,00 грн. Таким чином, позовна вимога про стягнення суми кредиту за Договором №52611981 у розмірі 5 500,00 грн не підлягає задоволенню, а розмір відсотків за вказаним договором, який підлягає стягненню слід зменшити до розміру основної заборгованості – 5500,00 грн. Розмір відсотків за кредитним договором №8029591 стягнутий за судовим рішенням не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування» і теж повинен бути зменшений до 25000,00 грн. Витрати на правничу допомогу стягнуті за рішенням суду є неспівмірними із наданими послугами.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правовому природу та як наслідком винесено обґрунтоване та законне рішення. В зв`язку з наведеним, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.07.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит/кредитний договір № 52611981.

Зазначений Кредитний договір, укладений у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

Договір та паспорт споживчого кредиту підписаний одноразовим ідентифікатором: YjdiMWM1.

Відповідно до умов Кредитного договору Позивач взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: Кредит надається в загальному розмірі (Сума кредиту) – 5500,00 грн. (п.2.2); Строк користування кредитними коштами - 730 днів, який починається 11.07.2024 та закінчується 10.07.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду (п.2.3). 
Дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 24.07.2024 (рекомендована дата платежу) (п.2.4).

Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 365 % відсотків річних (Денна процентна ставка – 1% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. (п. 2.6).

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО ФІН» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу Кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на Рахунок Позичальника/Картковий рахунок Позичальника, що відображено у підтвердженні щодо здійснення переказу грошових коштів, що надана ТОВ «ПрофітГід».

05.05.2025 було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №05-05/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №52611981.

Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №52611981.

Відповідно до реєстру боржників до договору №05-05/25про відступлення (куплю-продаж) прав вимоги від 05.05.2025 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості в розмірі 21945 грн., з яких: 5500 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 16445,00 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами.

Позивач, зазначає, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором про споживчий кредит/кредитний договір №52611981 від 11.07.2024 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 22275,00 грн, з яких:
- Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5500,00 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -16445,00 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) -330,00 грн.

27.06.2024 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 8029591.

Відповідно до умов кредитного договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Кредитодавеця, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок "CreditPlus". Ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет/ Мобільний застосунок "CreditPlus", в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Кредитодавецем правильності введення коду, направленого Кредитодавецем на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході(в т.ч через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно Пароля входу до Особистого кабінету/Мобільного застосунку "CreditPlus ".

Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором С4747. Також, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором SW 8814.

На умовах, встановлених Договором, Кредитодавець надає Споживачу кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Кредитним договором, встановлено: сума кредиту (загальний розмір): 25000,00 гривень. Тип кредиту – кредит. (п.1.3); Строк кредиту 360 днів (п.1.4); Тип процентної ставки – фіксована (п. 1.5);

Стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку, вказаного в п. 1.4 цього договору (п. 1.5.1).

Сторони цього договору, також узгодили, що грошові кошти кредиту надаються Кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника.

Також, сторони домовились, що несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України, цього Договору, а також, що порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

Кредитним договором передбачено, що внесення змін та доповнень до цього Договору оформлюється шляхом підписання Сторонами додаткових договорів/угод.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором.

27.01.2025 року було укладено договір факторингу №27.01/25-Ф відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8029591.

Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №8029591.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості в розмірі 82500,00 грн., з яких: 25000 грн.- сума заборгованості по основному боргу; 45000,00 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами, 12500,00 грн. - залишок заборгованості по штрафам.

Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти у добровільному порядку та у встановлені договором строки, їх не повернув, суд першої інстанції дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню наступна заборгованість: за Договором №52611981 від 11.07.2024 р. становить 21945,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5500,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -16445,00 грн. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача за договором №52611981 від 11.07.2024 р. заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 330,00 грн. суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в позові в цій частині. Оскільки позивачем не надано розрахунку заборгованості, не зрозуміло за який період нараховувалися проценти на суму 330 грн. За Договором №8029591 від 27.06.2024 р. заборгованість відповідача становить 70000,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 25000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 45000,00 грн. тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача за Договором №8029591 від 27.06.2024 р. заборгованість за пенею та/або штрафами в розмірі 12500,00 грн. суд зазначив, що відповідно до п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи, що позов задоволено частково суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 21938,67 грн.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів погоджується частково з огляду на таке.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

11.07.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит/кредитний договір № 52611981.

Відповідно до умов Кредитного договору Позивач взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: Кредит надається в загальному розмірі (Сума кредиту) – 5500,00 грн. (п.2.2); Строк користування кредитними коштами - 730 днів, який починається 11.07.2024 та закінчується 10.07.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду (п.2.3). 

Дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 24.07.2024 (рекомендована дата платежу) (п.2.4).

Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 365 % відсотків річних (Денна процентна ставка – 1% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. (п. 2.6).

Договір підписано шляхом використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором YjdiMWM1 відповідно до ч. 6, ч. 8 ст. 11, ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

27.06.2024 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 8029591 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до умов кредитного договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Кредитодавеця, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок "CreditPlus". Ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет/ Мобільний застосунок "CreditPlus", в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Кредитодавецем правильності введення коду, направленого Кредитодавецем на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході(в т.ч через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно Пароля входу до Особистого кабінету/Мобільного застосунку "CreditPlus ".

На умовах, встановлених Договором, Кредитодавець надає Споживачу кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Кредитним договором, встановлено: сума кредиту (загальний розмір): 25000,00 гривень. Тип кредиту – кредит. (п.1.3); Строк кредиту 360 днів (п.1.4); Тип процентної ставки – фіксована (п. 1.5);

Стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку, вказаного в п. 1.4 цього договору (п. 1.5.1).

Договір підписано шляхом використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором С4747, також, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором SW 8814, відповідно до ч. 6, ч. 8 ст. 11, ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіну особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори не були би укладені.

Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій кредитні договори не були би укладені між сторонами, колегія суддів приходить до висновку, що ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі первісних кредиторів та відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Відповідно до умов укладених кредитних договорів, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом при подачі заявки на отримання кредиту. 

Відповідно до реквізитів Договору про споживчий кредит/кредитний договір № 52611981 зазначено платіжну картку клієнта № НОМЕР_2 ; відповідно до реквізитів Договір № 8029591 про надання споживчого кредиту зазначено платіжну картку клієнта НОМЕР_3 . Відповідачем не спростовано факту належності йому карток з відповідними реквізитами, як і не спростовано перерахунок коштів у відповідних сумах згідно кредитних договорів на таку банківську картку. 

Перерахування відповідачу кредитних коштів у сумі 25 000,00 гривень на картку № НОМЕР_3 27.06.2024 року підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення», який адресовано ТОВ Авентус Україна» та за змістом якого повідомляється про здійснення транзакції щодо зарахування коштів на означену картку.

Перерахування відповідачу кредитних коштів у сумі 5 500,00 гривень на № НОМЕР_2 11.07.2024 року підтверджується листом ТОВ «ПРОФІТГІД», який адресовано ТОВ «ЕКО ФІН» та за змістом якого повідомляється про здійснення транзакції щодо зарахування коштів на означену картку.

Доказів того, що банківські картки з відповідним номером відповідачу не належать, матеріали справи не містять та відповідачем не спростовано.

Про вчинення шахрайських дій, заволодіння персональними даними, мобільним номером телефону та адресою електронної пошти, їх використання третіми особами з метою заволодіння грошовими коштами відповідач не вказував.

Саме по собі ненадання позивачем до позовної заяви первинних документів, які підтверджують перерахування суми кредиту на вказані у кредитному договорі реквізити, не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості, оскільки кредитний договір є укладеним з моменту його підписання обома сторонами, а надання кредитних коштів є виконанням кредитного договору з боку кредитора.

05.05.2025 було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №05-05/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №52611981.

Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №52611981.

Відповідно до реєстру боржників до договору №05-05/25про відступлення (куплю-продаж) прав вимоги від 05.05.2025 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості в розмірі 21945 грн., з яких: 5500 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 16445,00 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами.

Позивач, зазначає, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором про споживчий кредит/кредитний договір №52611981 від 11.07.2024 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 22275,00 грн, з яких:
- Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5500,00 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -16445,00 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) -330,00 грн.

27.01.2025 року було укладено договір факторингу №27.01/25-Ф відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8029591.

Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №8029591.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості в розмірі 82500,00 грн., з яких: 25000 грн.- сума заборгованості по основному боргу; 45000,00 грн. – сума заборгованості за нарахованими процентами, 12500,00 грн. - залишок заборгованості по штрафам.

Договори факторингу містить всі необхідні істотні умови, які свідчать про чинність даних договорів та про належне відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами. Договори факторингу є дійсним та в судовому порядку не оскаржувались.

Отже, факт переходу до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги первісних кредиторів до ОСОБА_1 за Кредитними договорами є доведеним. 

Зобов`язання з повернення кредитних коштів відповідач не виконував у зв`язку із чим на момент розгляду справи наявна заборгованість, яку позивач просить стягнути.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит №52611981 від 11.07.2024 у розмірі 5500,00 грн.; за Договором про надання споживчого кредиту №8029591 від 27.06.2024 у розмірі 25000,00 грн., тобто в частині стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу.

Що стосується вимог позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача за Договором №8029591 від 27.06.2024 р. заборгованість за пенею та/або штрафами в розмірі 12500,00 грн., то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що таке нарахування є необґрунтованим з огляду на п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Що стосується заборгованості за відсотками, то слід зазначити наступне.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках кредитних договорів, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов договорів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина друга статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів).

Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.

Нараховані та пред`явлені до стягнення відсотки за весь період кредитування за Договором про споживчий кредит №52611981 від 11.07.2024 – 16775,00 грн., що втричі перевищує розмір заборгованості за основною сумою кредиту. 

Нараховані та пред`явлені до стягнення відсотки за весь період кредитування за Договором про надання споживчого кредиту №8029591 від 27.06.2024 – 45000,00 грн., що майже вдвічі перевищує розмір заборгованості за основною сумою кредиту. 

Колегія суддів вважає, що дані умова договору є непропорційно високими, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальнику, суперечить нормам ЗУ «Про захист прав споживачів», що підтверджується правовими висновками Верховного Суду, які викладені в постановах №132/1006/19 від 07.10.2020, 910/719/19 від 19.05.2020 та №363/1834/17 від 13.07.2022 та №910/12876/19 від 01.06.2021.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає, що вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» про стягнення з відповідача відсотків у відповідності до умов Договору про споживчий кредит №52611981 від 11.07.2024підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 5500,00 грн.; за Договором про надання споживчого кредиту №8029591 від 27.06.2024 у розмірі 25000,00 грн.Вказані суми будуть справедливими та спів мірними з огляду на суми основного боргу.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позову.

Крім того, пропорційно розміру задоволених вимог позову і апеляційної скарги підлягає розподіл судового збору сплаченого за подання позову та подання апеляційної скарги.

Згідно з ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Так, враховуючи часткове задоволення вимог позову у розмірі 61000,00 грн. з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору за подання позову у розмірі 1762,90 грн. При цьому враховуючи задоволення вимог апеляційної скарги з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1222,92 грн. – сума судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги. Зважуючи на вимоги ч.10 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового бору у розмірі 539,98 грн.

Судом встановлено, що позивачем заявлено стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000, 00 грн.

Приписами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України визначено порядок визначення розміру витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

На підтвердження надання правничої допомоги та її розміру позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс»; заявка на надання юридичної допомоги №2 на суму 25000,00 грн.; витяг з акту №10 про надання юридичної допомоги від 20.05.2025 року на суму 25000,00 грн.

Враховуючи надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог щодо необхідності вирішення питання щодо розподілу таких витрат. 

Вирішуючи питання щодо розміру таких витрат, колегія суддів зазначає наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір витрат на правничу допомогу, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.

Виходячи зі встановлених обставин та норм процесуального законодавства, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази про судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої є достатніми, допустимими і достовірними, між тим розмір таких витрат, який підлягає стягненню з відповідача слід зменшити до 5 000,00 грн., зважуючи на ціну позову, категорію справи, зміст наданих послуг, часткове задоволення вимог позову, а також той факт, що відповідач у справі є споживачем кредитних послуг, і по відношенню до позивача знаходиться у більш вразливому положенні, і стягнення правничої допомоги у розмірі заявленому позивачем, враховуючи розмір стягнутого боргу, стане для відповідача непосильним тягарем. 

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Скляренко Юлії Сергіївни задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2025 року у цій справі скасувати. 

Ухвалити нову постанову.

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) заборгованість за Договором про споживчий кредит №52611981 від 11.07.2024 у розмірі 11000,00 гривень 00 копійок, з яких 5500,00 грн. – заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 5500,00 грн. – заборгованість за нарахованими процентами. 

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №8029591 від 27.06.2024 у розмірі 50000 гривень 00 копійок, з яких 25000,00 грн. – заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 25000,00 грн. – заборгованість за нарахованими процентами. 

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) витрати по сплаті судового збору у сумі 539,98 грн., витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 25 березня 2026 року.

Головуючий С. В. Кухар

Судді: І. В. Кочеткова

О. З. Поляков