ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 березня 2026 року справа №200/4964/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року у справі № 200/4964/25 (головуючий І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- 

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання незаконним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем рішенням №051330003743 від 25.06.2025 відмовило позивачу в перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах та до пільгового стажу не зараховано періоди роботи на посаді учня електрослюсара з 19.06.1995 по 20.06.1995, з 24.06.1995 по 30.07.1995 згідно довідки від 09.06.2025№16/202-5 та з 14.05.2005 по 21.12.2005 згідно довідки від 09.06.2025 №16/202-1, оскільки оплата праці за вказані періоди не здійснювалася за тарифною ставкою, передбаченою для працюючих під землею.
Позивач вважає прийняте відповідачем рішення протиправним, а тому звернувся до суду з позовом.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року у справі № 200/4964/25 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №051330003743 від 25.06.2025 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003, зарахувавши період роботи з 01.01.2023 по 20.06.2024 у ВП “шахта “Торецька” ДП “Торецьквугілля” до страхового стажу, періоди роботи з 14.09.1999 по 18.09.1999 у РМЗ “ДП “Торецьквугілля”, з 10.05.2005 по 21.12.2005, з 01.08.2007 по 16.05.2008 на шахті “Нова” ДП “Дзержинсквугілля”, з 26.05.2008 по 29.05.2008 у ТДВ ОП “шахта ім. Св. Матрони Московської”, з 23.02.2010 по 26.02.2010, 10.01.2017 по 13.01.2017 у ВП “шахта “Торецька” ДП “Торецьквугілля” до пільгового стажу за Списком №1-шахтарі, відповідно до ПКМУ №202 від 31.03.1994 (25 років), який дає право на призначення пенсії відповідно ч.3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003 року. В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом.
09.05.2025 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
25.06.2025 відповідачем винесено рішення №051330003743 про відмову про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи на посаді учня електрослюсара з 19.06.1995 по 20.06.1995, з 24.06.1995 по 30.07.1995 згідно довідки від 09.06.2025 №16/202-5 та з 14.05.2005 по 21.12.2005 згідно довідки від 09.06.2025 №16/202-1, оскільки оплата праці за вказані періоди не здійснювалася за тарифною ставкою, передбаченою для працюючих під землею.
Страховий стаж становить 49 років 8 місяців 25 днів (в т.ч. додаткові роки за Список 1 - 23 роки), пільговий стаж - 23 роки 6 місяців 15 днів; роботи підземні роботи за постановою 202(25) - 23 роки 6 місяців 15 днів.
За доданими документами до страхового стажу зараховано усі періоди.
Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 позивач:
14.09.1999 прийнятий електрогазозварювальником на ВО "Джержинськвугілля" (наказ №7с/к від 14.09.99);
04.05.2005 звільнений за власним бажанням (наказ 42/к від 04.05.05);
10.05.2005 прийнятий підземним учнем електрослюсаря на ДП "Шахта Нова" (наказ №60к від 06.05.05);
31.07.2007 звільнений в зв`язку з ліквідацією підприємства (наказ №62к від 31.07.2007);
01.08.2007 прийнятий підземним електрослюсарем на ДП "Шахта Нова" (наказ №112к від 29.08.2007);
16.05.2008 звільнений за власним бажанням (наказ №82к від 16.05.2008);
23.02.2010 прийнятий підземним гірничим робітником з повним робочим днем на підземній роботі на "Шахта "Торецька" ДП "Дзержинськвугілля" (наказ 37к від 23.02.2010);
23.01.2015 звільнений за власним бажанням (наказ №14к від 23.01.2015);
10.01.2017 прийнятий підземним електрослюсарем на ДП "Дзержинськвугілля" Відокремлений підрозділ "Шахта "Торецька" (наказ №4-к від 06.01.2017).
Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №5 від 17.02.25 Орендне підприємство "Шахта імені святої Матрони" позивач працював повний робочий день на підземних роботах в період з 25.06.2008 по 29.05.2008 в якості навчання в учбовому пункті на підземного учня електрослюсаря, що передбачено Списком 1.
Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №16/202-3 від 09.06.25 ДП "Торецьквугілля" позивач працював повний робочий день на підземних роботах в період з 10.01.2017 по 30.04.2017 в якості навчання в учбовому пункті на підземного учня електрослюсаря, що передбачено Списком 1.
Відповідно до довідки №16/202-4 від 09.06.25 ДП "Торецьквугілля" позивачу у період роботи з 10.01.2017 по 13.01.2017 оплата праці нараховувалась як учню підземного електрослюсаря.
Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за позивача сплачено суми заробітку для нарахування пенсії за звітні роки: 1999 (жовтень-грудень) - ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД (код ЄДРПОУ 05515565); 2005 (травень-грудень), 2007 (січень-липень) - "ШАХТА "НОВА" (код ЄДРПОУ 33316065); 2005 (березень-квітень) - ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ "ШАХТА ІМ. Ф.Е. ДЗЕРЖИНСЬКОГО" ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ДОНЕЦЬКА ВУГІЛЬНА КОКСІВНА КОМПАНІЯ" (код ЄДРПОУ 33333285); 2005 (січень-квітень), 2007 (серпень-грудень), 2008 (січень-лютий) - ВІДОКРЕМЛЕНИЙ ПІДРОЗДІЛ "РЕМОНТНО-МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ДОНЕЦЬКА ВУГІЛЬНА КОКСІВНА КОМПАНІЯ" (код ЄДРПОУ 33333646); 2008 (травень-грудень), 2010 (січень-лютий) - ДЕРЖАВНЕ ПIДПРИЄМСТВО "ШАХТА "НОВОДЗЕРЖИНСЬКА" (код ЄДРПОУ 05473186); 2008 (березень-травень) - ВІДОКРЕМЛЕННИЙ ПІДРОЗДІЛ ДП "УКРВУГЛЕТОРФРЕСТРУКТУРИЗАЦІЯ" "ГОРЛІВСЬКА ВИКОНАВЧА ДИРЕКЦІЯ З ЛІКВІДАЦІЇ ШАХТ" (код ЄДРПОУ 35756259); 2010 (лютий-грудень), 2017, 2023, 2024 - ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТОРЕЦЬКВУГІЛЛЯ" (код ЄДРПОУ 33839013).
У формі РС-право відсутні відомості про зарахування періодів роботи позивача з 01.01.2023 по 20.06.2024, з 14.09.1999 по 18.09.1999 з 10.05.2005 по 21.12.2005, з 01.08.2007 по 16.05.2008, з 26.05.2008 по 29.05.2008, з 23.02.2010 по 26.02.2010, 10.01.2017 по 13.01.2017 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції виходив з наступного.
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон №1058) та Законом України “Про пенсійне забезпечення” (далі – Закон №1788).
Позивачу відмовлено у призначенні пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на підземних роботах.
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Щодо незарахування періодів роботи на посаді учня електрослюсара з 19.06.1995 по 20.06.1995, з 24.06.1995 по 30.07.1995 згідно довідки від 09.06.2025 №16/202-5 та з 14.05.2005 по 21.12.2005 згідно довідки від 09.06.2025 №16/202-1, оскільки оплата праці за вказані періоди не здійснювалася за тарифною ставкою, передбаченою для працюючих під землею, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). 
Згідно зі ст. 101 Закону України “Про пенсійне забезпечення” органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637(далі також Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).
Пунктом 17 Постанови № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
З наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обовязків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об"єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.
Суд зазначає, що відповідач не в повному обсязі використав свої права надані йому Законом та Порядком при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення позивачу.
Щодо незарахування періоду роботи з 14.09.1999 по 18.09.1999 у РМЗ “ДП “Торецьквугілля”, оскільки це робота за Списком №2. Даний період роботи позивача не зараховано до пільгового стажу за Списком №2, оскільки відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (додаток №5), суд зазначає.
Відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконування роботи за наявності чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявність у працівника стажу роботи, що дає право виходу на пенсію.
Тобто, уточнюючі довідки для підтвердження трудового стажу необхідно надавити лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.
Щодо незарахування до страхового стажу позивача періода роботи з 01.01.2023 по 20.06.2024 у ВП “шахта “Торецька” ДП “Торецьквугілля”, оскільки згідно “Індивідуальних відомостей про застраховану особу” Форми ОК-5 ОСОБА_1 , за вказаний період були відсутні відомості про сплату страхових внесків підприємством.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058 страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.
Згідно зі статтею 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
За приписами ст. 113 Закону №1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до статті 4 Закону №2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Відповідно до статті 26 Закону №2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.
Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на підприємство, на якому працювала позивач.
Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання підприємством, на якому працювала позивач, обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлена соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а та у постанову від 31 жовтня 2019 року у справі №266/1994/17.
Суд дійшов висновку, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому вона працювала.
Щодо незарахування періодів з 01.08.2007 по 16.05.2008 на шахті “Нова” ДП “Дзержинсквугілля”, з 26.05.2008 по 29.05.2008 у ТДВ ОП “шахта ім. Св. Матрони Московської”, з 10.05.2005 по 21.12.2005 на шахті “Нова” ДП “Дзержинсквугілля”, з 23.02.2010 по 26.02.2010, та з 10.01.2017 по 13.01.2017 у ВП “шахта “Торецька” ДП “Торецьквугілля”, оскільки навчання в учбовому пункті зараховується, якщо під час навчання були спуски в шахту, та оплата праці за вказані періоди здійснювалася за тарифною ставкою, передбаченою для працюючих під землею, суд зазначає.
Суд зазначає, що періоди роботи позивача з 10.05.2005 по 21.12.2005, з 01.08.2007 по 16.05.2008, з 26.05.2008 по 29.05.2008, з 23.02.2010 по 26.02.2010, 10.01.2017 по 13.01.2017 підтверджуються трудовою книжкою.
Періоди з 25.06.2008 по 29.05.2008, 10.01.2017 по 30.04.2017 в якості навчання в учбовому пункті на підземного учня електрослюсаря слід зарахувати до пільгового стажу позивача, оскільки в ці періоди він працював повний робочий день на підземних роботах, що передбачено Списком 1, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками №5 від 17.02.25, №16/202-3 від 09.06.25, №16/202-4 від 09.06.25 року.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до висновку щодо протиправності спірного рішення, та, як наслідок, його скасування.
Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року у справі № 200/4964/25 - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року у справі № 200/4964/25 - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 26 березня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін 

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко