Справа № 369/4460/26
Провадження № 2/369/10403/26
РІШЕННЯ
Іменем України

23.04.2026 року
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Дубас Т.В.,
при секретарі Лозиченко А.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовомдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами № 555179446306002 від 22.12.2022 та № 1232848746167 від 24.11.2022 на загальну суму 16 878,85 грн та судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу.
Позов мотивує тим, що 24.11.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1232848746167. За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі 4 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та в Правилах надання грошових коштів у позику. Строк дії договору сторонами погоджено до 10.12.2022 року, процентна ставка 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.
22.12.2022 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 на підставі Заявки на пролонгацію від 21.12.2022 року до договору позики № 555179446306001, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором було укладено договір позики № 555179446306002. Згідно умов вказаного договору сторони домовилися продовжити строк виконання зобов`язання позичальника по погашенню заборгованості за попереднім договором № 555179446306001, в сумі 2 000,00 грн на новий строк 15 днів, під проценти, вказані п.1.1.1. Договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику та сплатити зазначені проценти.
Кредитодавці належним чином виконали свої зобов`язання за договорами, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договорів. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані йому кредити в строки, передбачені договорами. При підписанні договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
18.12.2023 року було укладено договір №18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ ««Факторинг Партнерс»» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором № 555179446306002 від 22.12.2022.
25.05.2023 року було укладено договір №25052023, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 1232848746167 від 24.11.2022.
23.05.2024 року було укладено договір №23/05/24, відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1232848746167 від 24.11.2022.
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 1232848746167 від 24.11.2022 та договором № 555179446306002 від 22.12.2022. Загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 555179446306002 від 22.12.2022 становить 4 441,00 грн., з яких: 2 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 2 441,25 грн заборгованість за нарахованими процентами. Загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 1232848746167 від 24.11.2022 становить 12 437,60 грн, з яких: 4 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 8 437,60 грн заборгованість за нарахованими процентами. 
Загальний розмір заборгованості відповідача за вищевказаними договорами становить 16 878,85 грн, з яких: 6 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 10 878,85 грн заборгованість за нарахованими процентами.
Тому позивач просить стягнути з відповідача 16 878,85 грн заборгованості за договорами, 2 662,40 грн судових витрат, а також 9 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.03.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження у справі, призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на подання відзиву та заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.
21.03.2026 відповідач ухвалу суду про відкриття провадження отримав, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням із відміткою АТ «Укрпошта» про вручення.
Поряд з цим, відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено, що 24.11.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту продукту «Старт» № 1232848746167, шляхом підписання його електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором R3S7F3 в особистому кабінеті на офіційному сайті dodam.com.ua, де також ознайомився з умовами та правилами надання кредиту та вказав свої персональні дані (ПІП, РНОКПП, серію і номер паспорту, адресу реєстрації місця проживання, особистий фінансовий номер телефону та номер платіжного засобу банківської карти). За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі 4 000,00 грн. (п.1.1, п. 1.3 договору) на умовах строковості (15 днів), зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та в Правилах надання грошових коштів у позику. Строк дії договору сторонами погоджено до 10.12.2022 року, процентна ставка 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.12.2 договору). Орієнтовна вартість кредиту становить 5 194,00 грн (п. 1.14.1, п. 1.14.2 договору). Копія даного договору міститься у матеріалах справи.
Факт перерахування коштів відповідачу ОСОБА_1 за кредитним договором № 1232848746167 від 24.11.2022 підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією № 36935-34936-22453 від 25.11.2022, згідно з якою ТОВ «ФК «Віва Капітал» перерахував кошти у сумі 4 000,00 грн на картковий рахунок ОСОБА_1 – 4441-11ХХ-ХХХХ-2867, а також довідкою про ідентифікацію особи клієнта та перерахування коштів, копія якої міститься у матеріалах справи.
Таким чином первинним кредитором умови договору № 1232848746167 від 24.11.2022 були виконані у повному обсязі, натомість доказів виконання цих умов позичальником (відповідачем) суду не надано.
У зв`язку з невиконанням електронного договору про надання фінансового кредиту продукту «Старт» № 1232848746167 від 24.11.2022, відповідачем, утворилася заборгованість у сумі 12 437,60 грн, з яких: 4 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 8 437,60 грн заборгованість за нарахованими процентами, що підтверджується наявними у матеріалах справи розрахунками заборгованості за період з 25.11.2022 по 25.05.2023 та з 25.05.2023 по 13.02.2026.
У подальшому, 25.05.2023 року, між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» таТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №25052023, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 1232848746167 від 24.11.2022, з правом вимоги до ОСОБА_1 , що підтверджується копією даного договору, Актом прийому передачі реєстру боржників, витягом з реєстру боржників, наявних у матеріалах справи.
23.05.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №23/05/24, відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1232848746167 від 24.11.2022,з правом вимоги до ОСОБА_1 , що підтверджується копією даного договору, Актом прийому передачі реєстру боржників, витягом з реєстру боржників, додатковою угодою № 1 від 20.12.2024 до договору факторингу №23/05/24 від 23.05.2024, наявних у матеріалах справи.
Таким чином, до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту продукту «Старт» № 1232848746167 від 24.11.2022.
Крім того, 22.12.2022 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 , на підставі Заявки на пролонгацію від 21.12.2022 року до договору позики № 555179446306001, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 4098, на офіційному сайті кредитодавця www.loany.com.ua, де останній ознайомився з умовами та правилами надання кредиту, графіком платежів, розрахунком вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту та вказав свої персональні дані (ПІП, РНОКПП, серію і номер паспорту та адресу реєстрації місця проживання) було укладено договір позики № 555179446306002. Згідно з умовамиЗаявки на пролонгацію від 21.12.2022 року, позичальник ОСОБА_1 погодився з наступними умовами пролонгації: сплатити заборгованість по відсоткам у сумі 300,00 грн до кінцевої дати оплати 21.12.2022; підтвердив намір пролонгувати договір позики № 555179446306001 від 07.12.2022 на термін 15 днів під 365.00% річних та просив перерахувати по новому договору позики № 555179446306002 в рахунок виконання грошових зобов`язань та погашення поточної заборгованості за позикою № 555179446306001 від 07.12.2022.
Згідно з умовами договору кредитної лінії № 555179446306002 та на підставі заявки про пролонгацію від 21.12.2022до договору позики № 555179446306001, сторони домовилися продовжити строк виконання зобов`язання позичальника по погашенню заборгованості за попереднім договором № 555179446306001, в сумі 2 000,00 грн на новий строк 15 днів, тобто тривалістю 45 днів з момент перерахування кредиту позичальнику (п. 3.4 договору), а саме до 04.02.2023, під проценти 365,00% річних (1% на день) за заниженою процентною ставкою, 990,00% річних (2,71% на день) за стандартною процентною ставкою, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику та сплатити зазначені проценти.Орієнтовна вартість кредиту складає 3 927,50 грн (п. 3.10 договору). Копія даного договору міститься у матеріалах справи.
Факт перерахування коштів за договором кредитної лінії № 555179446306002 від 22.12.2022 в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 555179446306001 від 07.12.2022, підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою по погашенню заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 555179446306001 від 07.12.2022.
Таким чином первинним кредитором ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна компанія» умови договору № 555179446306002 від 22.12.2022 були виконані у повному обсязі, натомість доказів виконання цих умов позичальником (відповідачем) суду не надано.
У зв`язку з невиконанням договору кредитної лінії № 555179446306002 від 22.12.2022, відповідачем, утворилася заборгованість у сумі 4 441,00 грн., з яких: 2 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 2 441,25 грн заборгованість за нарахованими процентами, що підтверджується наявними у матеріалах справи розрахунками заборгованості за період з 22.12.2022 по 04.02.2023, розрахунком станом на 13.02.2026 та довідкою по договору позики з розрахунку відсотків за користування позикою.
У подальшому, 18.12.2023 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором № 555179446306002 від 22.12.2022, з правом вимоги до ОСОБА_1 , що підтверджується копією даного договору, Актом прийому-передачі реєстру боржників, формою реєстру боржників, реєстром боржників, додатковим договором № 1 від 21.12.2023 до договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023, наявних у матеріалах справи.
Таким чином, до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 555179446306002 від 22.12.2022.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Договори були вчинені в електронній формі, яка відповідно до ст.207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст.3 якого електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 цього ЗаконуУкраїни «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).
Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Враховуючи зміст договорів, слід дійти висновку, що відповідач з моменту підписання договорів був обізнаний щодо оплатності наданої позики та кредиту, а також щодо свого обов`язку вносити плату за користування позикою, кредитом, розміру процентів, порядку їх сплати та відповідальності за прострочення погашення кредиту.
Статтею 204 ЦК України, закріплено презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі не спростування презумпції правомірності договору, зокрема в частині умов щодо нарахування відсотків, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.
Передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Однак у справі не встановлено, що первісні кредитори приховали від позичальника об`єктивну інформацію щодо сукупної вартості кредиту. Розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст.627 ЦК України.
Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
З розрахунків заборгованості відповідача за договором № 1232848746167 від 24.11.2022 року вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача становить 12 437,60 грн, з яких: 4 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 8 437,60 грн заборгованість за нарахованими процентами.
З розрахунку заборгованості відповідача за договором № 555179446306002 від 22.12.2022 року вбачається, що заборгованість відповідача становить 4 441,00 грн., з яких: 2 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 2 441,25 грн заборгованість за нарахованими процентами.
Вказані розрахунки відповідають умовам вищевказаних договорів.
З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку. Відтак, позов підлягає задоволенню..
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 662,40 грн сплаченого судового збору.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то слід зазначити наступне.
Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України, визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
На підтвердження надання професійної правничої допомоги, представником позивача надано: договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; Заявку на надання юридичної допомоги №559 від 01.01.2026, Витяг з Акту № 27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026, прайс вартості послуг Адвокатського об`єднання, згідно яких позивач отримав від АО «Лігал Ассістанс» послуги вартістю 9 000,00 грн, з яких 3 000,00 грн за 2 год. надання усної консультації та 6 000,00 грн за 2 год. складання позовної заяви.
Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 9 000,00 грн не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи. Крім того справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а отже не відноситься до складних справ.
Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, а також розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, суд вважає можливим зменшити розмір судових витрат та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 4 000,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 256, 258, 526, 536, 549, 572, 589, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованості за договором №1232848746167 від 24.11.2022 року, у сумі 12 437,60 грн (дванадцять тисяч чотириста тридцять сім гривень шістдесят копійок), що складається з заборгованості за тілом кредиту 4 000,00 грн (чотири тисячі гривень) та заборгованості за несплаченими відсотками 8 437,60 грн (вісім тисяч чотириста тридцять сім гривень шістдесят копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованості за договором №555179446306002 від 22.12.2022 року, у сумі 4 441,25 грн (чотири тисячі чотириста сорок одна гривня двадцять п`ять копійок), що складається з заборгованості за тілом кредиту 2 000,00 грн (дві тисячі гривень) та заборгованості за несплаченими відсотками 2 441,25 грн (дві тисячі чотириста сорок одна гривня двадцять п`ять копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн (чотири тисячі гривень).
Стягнути із ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок).
У решті вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено: 21.04.2026 року.

Учасники справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», код ЄДРПОУ 42640371, адреса місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, літ. А, оф. 521, м. Київ, 03150.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя          Тетяна ДУБАС