ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/2197/25	Головуючий у 1-й інстанції Марціцка І.Б. 	
Провадження № 33/817/94/26 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. , за участю ОСОБА_1 та його представника - адвоката Коцюби Н.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Коцюби Н.Я. на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно із постановою суду, 10.12.2025 о 15 год. 50 хв. в с. Великий Говилів, по вул. Зеленій Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_1 керував мотоблоком б/н в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», результат якого встановив 0,62 % (проміле), чим порушив вимоги пункту 2.9.а ПДР України.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях її довірителя складу адміністративного правопорушення.
Вказує на те, що 10 грудня 2025 року ОСОБА_1 пересувався мотоблоком, який не є транспортним засобом у розумінні чинного законодавства узбіччям дороги, а не проїжджою частиною, що виключає у його діях склад адміністративного правопорушення.
Обґрунтовує вимоги тим, що запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 був зумовлений вживанням лікарських засобів та настоянок на спиртовій основі у зв`язку з наявністю III групи інвалідності та захворюванням легень, а не вживанням алкогольних напоїв.
Посилається на те, що у ОСОБА_1 були відсутні будь-які зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, мови, поведінки, тремтіння рук, зміни забарвлення шкіри), у зв`язку з чим вважає що у поліцейських не було законних підстав для ініціювання процедури огляду водія на стан сп`яніння.
Зазначає що при складанні адміністративних матеріалів поліцейськими не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП, зокрема, не вилучено посвідчення водія, не здійснено відсторонення від керування.
Вважає що наявні в матеріалах справи докази є суперечливими та неузгодженими щодо часу вчинення правопорушення, що вказує на відсутність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його представника - адвоката Коцюбу Н.Я., які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 536875 від 10.12.2025, згідно з яким 10.12.2025 о 15 год. 50 хв. в с. Великий Говилів, по вул. Зеленій Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_1 керував мотоблоком б/н в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», результат якого встановив 0,62 % (проміле), із вказаним результатом ОСОБА_1 був згідний.  Тим самим, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9.а ПДР України;
- відеозаписі на DVD-R компакт-диску, з якого слідує, що водій 10.12.2025 ОСОБА_1 по вул. Зеленій в с. Великий Говилів, Чортківського району, Тернопільської області керував мотоблоком, був зупинений поліцейськими. Далі при спілкуванні у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, що стало підставою для поліцейського запропонувати водію ОСОБА_1 пройти на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», на що він погодився та пройшов. Результат вказаного огляду - у ОСОБА_1 було виявлено стан алкогольного сп`яніння 0,62 % (проміле). Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився;
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому вказано виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та результат огляду на стан сп`яніння 0,62 % (проміле), а також особистий підпис ОСОБА_1 про згоду отриманого результату;
роздруківці тестування на алкоголь спеціальним технічним засобом газоаналізатором «Alcotest Drager 6810» - Drager mobile printer, яка містить результат проведеного тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння - 0,62% (проміле), а також особистий підпис особи, що тестують ОСОБА_1 про згоду з результатом огляду;
- свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM 0161 103 25 від 27 лютого 2025 року газоаналізатора «Alcotest 6820» номер «ARLJ-0571», чинне до 27 лютого 2026 року;
- рапорті інспектора СРПП ВП №3 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції Івана Житара з якого вбачається, що під час патрулювання в с. Великий Говилів був зупинений водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , де останній керував мотоблоком б.н. У стані алкогольного сп`яніння про що свідчить тест №2344;
- електронному рапорті працівника поліції від 10.12.2025 року про те, що 10.12.2025, о 16:20 надійшло повідомлення від працівника СРПП ВП N? 3 ОСОБА_2 , про те, що 10.12.2025 року, близько о 16:00 год. під час патрулювання с. Великий Говилів, вулиця Зелена, Чортківського району за порушення ПДР зупинено тз (мотоблок) "ДТЗ" під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з явними ознаками алкогольного сп?яніння.
Вказані докази місцевий суд вірно визнав належними, допустимими та достатніми, які в сукупності та взаємозв`язку підтверджують вину водія у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
Перевіряючи твердження представника про те, що мотоблок не є транспортним засобом у розумінні чинного законодавства, виходжу з того, що термін «транспортний засіб» визначений у п. 1.10 Правил дорожнього руху – це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку про те, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом. Той факт, що водій рухався не по дорозі, а по її узбіччю не виключає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення оскільки мотоблок перебував у русі в громадському місці та міг заподіяти шкоду іншим учасникам руху, вимогами ПДР України не обмежено відповідальність водія виключно керуванням транспортним засобом безпосередньо на автомобільній дорозі.
Доводи апелянта про відсутність у ОСОБА_1 будь-яких зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння та наявність запаху алкоголю виключно внаслідок прийому лікарських засобів спростовуються проведеним оглядом на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, результат якого склав 0,62 проміле, з чим сам ОСОБА_1 погодився, а наявність у водія лише однієї з ознак алкогольного сп`яніння - запаху алкоголю з порожнини рота у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, чи іншого сп”яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом МВС та МОЗ від 9.11.2015 №1452/735 є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Посилання апелянта на те, що поліцейськими не було вилучено у ОСОБА_1 посвідчення водія та не відсторонено його від керування мотоблоком не є підставою для визначення проведеного огляду водія на стан алкогольного сп`яніння недійсним оскільки вимогами ст.266 КУпАП чітко визначено такі підстави лише у випадку порушення процедури огляду, яка була повністю дотримана поліцейськими.
Підставою для зупинки мотоблоку під керуванням ОСОБА_1 стало порушення ним вимог КупАП, зокрема, відсутність та транспортному засобі світловідбивних елементів, за що на нього було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП у виді штрафу, який водій сплатив.
Перевіряючи доводи про нібито суперечливість та неузгодженість доказів у справі, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду, відеозапис, роздруківка результатів тестування, рапорт працівника поліції та інші матеріали справи є взаємопов`язаними, логічними та узгодженими між собою, а тому обґрунтовано покладені судом першої інстанції в основу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 .
Таким чином, вважаю, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи, дав належну оцінку доказам та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Доводи апеляційної скарги є безпідставними і не спростовують висновків суду першої інстанції.
З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а подану його представником апеляційну скаргу - без задоволення. 
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коцюби Н.Я. залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 січня 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя