Справа № 278/6126/24

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року     м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» звернулося до суду із позовом до відповідача, у якому просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №101119647 від 16.04.2021 у сумі 22450,00 грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 16.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір №101119647, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 5000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а кредитні кошти були надані відповідачу шляхом безготівкового переказу на її картковий рахунок.
ТОВ «Мілоан» зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач зобов`язання щодо повернення коштів не виконала, у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість у сумі 22450,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту — 5000,00 грн, заборгованості за відсотками — 16500,00 грн та заборгованості за комісією — 950,00 грн. 
08.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги № 04Т, за умовами якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право грошової вимоги до відповідача. 
24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №101119647 від 16.04.2021. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 101119647 у сумі 22450,00 грн та судові витрати.

Ухвалою суду від 22.11.2024 провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 63).
Представник позивача надав суду заяву та просив розгляд справи проводити у його відсутності, щодо розгляду справи у заочному порядку не заперечував (а.с. 74-75).
Представником відповідача — адвокатом Трофімовим А.В. подано заяву, в якій він заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказує що відсутні будь які докази укладення та отримання коштів, вказує що платіжне доручення не є первісним документом, яке підтверджує отримання коштів відповідачем (а.с. 126).
21.07.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» надійшла заява про зміну найменування позивача у справі №278/6126/24. Із якої вбачається, рішенням №1778 єдиного учасника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» від 01 липня 2025 року було змінено назву Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс». Наказом ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» №70-к від 01 липня 2025 року перейменовано з 01 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (а.с. 113-115).
Представником позивача надано додаткові пояснення щодо предмета спору, та вказав що позовні вимоги просить задовольнити із підстав викладених у них (а.с. 134-139).
Ухвалою суду від 03.11.2025 витребувано інформацію щодо отримання кредитних коштів відповідачем (а.с. 151).
Від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали суду надійшла витребовувана інформація (а.с. 159).
Від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке судом вирішено та відмовлено у його задоволенні (а.с. 167-171, 172).
Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 16.04.2021 укладено кредитний договір №101119647 (а.с. 9-12).
У пункті 1.2 зазначено, що сума кредиту становить 5000,00 грн.
Кредит надається строком на 15 днів з 16.04.2021 (п. 1.3 договору).
Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 01.05.2021 (п. 1.4 договору).
Комісія за надання кредиту 950,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 договору).
Проценти за користування кредитом 1500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором фіксована (п. 1.5.2 договору).
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2, 2.3 (п. 1.6 договору).
Згідно із пунктом 6.1 кредитного договору, то цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через вебсайт tengo.com.ua та/або відповідний додаток. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проєкт цього кредитного договору або інфомрація з посиланням на нього є пропозицією твоариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (смс) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовінсть) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) (п.6.2).
В анкеті-заяві на кредит № 101119647, дата створення 16.04.2021, наявна інформація про умови кредитування, а саме: сума кредиту становить 5000,00 грн, строк кредитування 15 днів з 16.04.2021, дата повернення кредиту 01.05.2021, сума до повернення кредиту 7450,00 грн. Проценти за користування кредитом 1500,00 грн, нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, комісія за надання кредиту 950,00 грн, нараховується одноразово. Позичальник, прийняття рішення по заяві 101119647 (а.с. 18).
На підтвердження отримання відповідачкою кредитних коштів позивачем надано платіжне доручення №26805834 від 16.04.2021, із якого вбачається, що на картковий рахунок № НОМЕР_1 здійснено перерахунок коштів у сумі 5000,00 грн (а.с. 15).
Також надано інформацію із АТ КБ «ПриватБанк» та встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 у банку емітовано картку № НОМЕР_2 та було здійснено зарахування коштів у сумі 5000,00 грн 16.04.2021 (а.с. 159).
08.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги № 04Т, за умовами якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отримало право грошової вимоги до відповідача (а.с. 19-23). 
24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №101119647 від 16.04.2021 (а.с. 27-29).
Відповідно до витягу з додатку до договору відступлення права вимоги від 24.01.2022 №1/15, ТзОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 22450,00 грн, із яких: 5000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 16500,00 грн сума заборгованості за процентами та 950,00 заборгованість за комісією (а.с. 32). 

Згідно з частиною першою ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга ст. 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).
Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (надалі Закону) електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 ст. 11 Закону).
Згідно з частиною шостою ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (ст.1 Закону).
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої ст.3 Закону).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша ст.12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої ст. 12, частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною першою ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша ст.80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на веб-сайті кредитодавця створила анкету-заяву на кредит на умовах, які вважала зручними для себе. У анкеті-заяві вона зазначила свої персональні дані, зокрема, паспортні дані, ідентифікаційний номер, дату народження, номер мобільного телефону, електронну пошту, місце роботи, місце реєстрації та проживання тощо (а.с. 18).
У подальшому у зв`язку з погодженням анкети-заяви між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів»
Підписанням договору відповідач підтвердила, що перед укладенням договору вона ознайомилася та погодилася з усіма умовами та зобов`язалася неухильно дотримуватися умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів.
Отже, зазначене свідчить про те, що алгоритм укладення договору з ТОВ «Мілоан» виключає підстави вважати, що без їх погодження ОСОБА_1 могла отримати кредитні кошти. При цьому будь-які докази протиправності дій третіх осіб стосовно ОСОБА_1 , які стосуються підписання кредитного договору в матеріалах справи відсутні. Більше того, відповідач мала реальну можливість відмовитися від одержання кредиту до моменту його видачі кредитодавцем та від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання кредитних коштів, але таким своїм правом вона не скористалася.
За таких обставин, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо неукладення вказаного договору, також судом не було визнано договір нікчемним, тому суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт укладення 16.04.2021 кредитного договору №101119647 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , а відтак доводи представника відповідача ОСОБА_2 у цій частині є необґрунтованими, як і доводи щодо безпідставного нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом.
Так, проценти за користування кредитом визначені безпосередньо в договорі. При цьому, згідно з пунктом 9.1 договору він є самостійним кредитним договором (правочином), що містить усі істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства.
Суд також вважає безпідставними доводи представника відповідача щодо відсутності доказів того, що відповідачка отримувала кредитні кошти, оскільки із наданої відповіді АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що відповідачка отримала вказані кошти на картковий рахунок імітований на її ім`я.
Щодо строку кредитування, то таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.
У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.
Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).
Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 договору.
У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Таким чином, встановивши, що відповідач ОСОБА_1 не виконала в повному обсязі передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню одержаних в якості кредиту грошових коштів та сплати процентів в межах строку користування кредитом, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь кредитора ТОВ «ФК «Солвентіс» заборгованості за кредитним договором в сумі 22450,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту — 5000,00 грн, заборгованості за відсотками — 16500,00 грн та заборгованості за комісією — 950,00 грн
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ст. 137, 140 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
З матеріалів справи вбачається, що 07.08.2024 між ТОВ «ФК «Пінг-Понг» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Солвентіс» та адвокатом Білецьким Б.М. укладено договір про надання правничої допомоги №43657029, за умовами якого адвокат взяв на себе зобов`язання надавати товариству на довгостроковій основі правничу допомогу у відповідності до завдання клієнта (а.с. 43-45). 
Згідно акту №101119647 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30.09.2024, адвокат Білецький Б.М. надав ТОВ «ФК «Пінг-Понг» правничу допомогу відносно боржника ОСОБА_1 на загальну суму 6000,00 грн (а.с. 48).
Суд вважає, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом та обсягом виконаних робіт), а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.
Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 141,258, 259, 265, 272,273, 289 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» заборгованість за договором про споживчий кредит №101119647 від 16.04.2021 в сумі 22450,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн - заборгованість за кредитом, 16500,00 грн - заборгованість по відсотками та 950,00 грн - заборгованості за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» 2422,40 грн сплаченого судового збору та 6000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1 код ЄДРПОУ 43657029.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено та підписано 16.04.2026.

Суддя О. М. Дубовік