Справа № 297/4201/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року м. Берегове 

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: 
головуючого ІЛЬТЬО І. І., 
при секретарі судового засідання Гарані О.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегове цивільну справу за позовом заявою ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМТСВА «ЄВРОЛІДЕР» про стягнення подвійної суми завдатку, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМТСВА «ЄВРОЛІДЕР», код ЄДРПОУ 33990789, розташованого за адресою м. Луцьк, вул. Вахтангова, 16А, Волинської області, про стягнення подвійної суми завдатку у розмірі 1 588 193, 11 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Приватне підтприємство «Євролідер» та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу домокомплекту модульного будинку «Монблан70» № 00069 від 11 липня 2023 року (далі – Договір). Відповідно до п. 3 Договору, загальна вартість домокомплекта становить еквівалент 19940 доларів США. Оплата здійснюється у гривні на зазначений у Договорі банківський рахунок Продавця. Курси при оплаті в гривні визнаються вірними з офіційного сайту www.goverla.ua по курсу продажу Долара США на момент оплати, згідно специфікації (додаток № 1 до Договору). П. 6.1. Договору визначено, що Покупець здійснює передоплату в сумі 6976 доларів США по курсу і умовах зазначеному у п.3 Договору. Договором також регламентовано (п. 7.1), що завершення виготовлення домокомплекта узгоджено до 30.03.2024 року. Дані умови актуальні після укладення цього Договору та надходження передоплати. Вказаний в цьому пункті термір передачі домокомплекта може бути продовжений Продавцем у виняткових випадках, але не більше ніж на 90 календарних днів.
Виходячи із змісту п. 8.1. Договору, обов`язок Продавця по передачі домокомплекта вважається виконаним з моменту готовності домокомплекта до передачі Покупцеві або уповноваженій ним особі. Продавець повідомляє Покупця про готовність домокомплекта до відвантаження за допомогою поштового зв`язку, електронної пошти або СМС-повідомлень.
Покупець сплатила у повному обсязі передоплату, визначену п. 6.1 Договору, а також більшу частину суми, визначену п. 6.2 Договору. 25.07.2023 року – 263108,30 грн. (курс – 37.40), еквівалент 7034,98 $; 14.08.2023 року – 54387,00 грн. (курс – 37.50), еквівалент 1450,32 $. 18.09.2023 року – 57383,00 грн. (курс – 38.30), еквівалент 1498.25 $; 14.10.2023 року – 56287,00 грн. (курс – 38.05), еквівалент 1479.29 $; 15.11.2023 року – 55850,00 грн. (курс – 38.10), еквівалент 1465.88 $; 15.12.2023 року – 55265,00 грн. (курс – 37.55), еквівалент 1471.77 $; 14.01.2024 року – 57020,00 грн. (курс – 38.1923), еквівалент 1492.97 $; 11.02.2024 року – 55995,00 грн. (курс – 38,28), еквівалент 1462.77 $; 26.03.2024 року – 56872,00 грн. (курс – 39.50), еквівалент 1439.80 $.
Тобто, загалом було перераховано Позивачем на банківський рахунок Відповідача 712167,30 грн. (еквівалент 18796,03 доларів США).
Окремо було сплачено також 30.11.2024 року на рахунок ОСОБА_3 – керівника та власника ПП Євролідер (на його прохання) – 83403,00 грн. та 83400,00 грн. (курс 41.78), еквівалент 3992,41 $. Тобто, загалом було сплачено навіть суму понад 22788 $, що на 2848 $ перевищує загальну вартість домокомплекта.
Таким чином, виходячи із змісту п. 7.1 Договору, завершення виконання домокомплекта у будь-якому випадку повинно було відбутися не пізніше 28.06.2024 року. Однак ні до цього терміну, ні опісля, ПП «Євролідер» не повідомляло Позивача про готовність домокомплекта до відвантаження. Натомість, уповноважені особи неодноразово повідомляли ОСОБА_4 про те, що не встигають у визначений термін завершити домокомплект з різних причин. Однак у один момент вже припинили виходити на зв`язок.
При цьому, грошові суми, сплачені відповідно до п. 6.1 та 6.2 Договору до виконання зобов`язання зі сторони Відповідача є за своєю правовою природою завдатком.
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2026 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, разом з тим, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. 
Відповідач ТОВ «ЄВРОЛІДЕР» в судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином по місце, дату та час судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень на позов до суду не надходило.
За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що між сторонами 11 липня 2023 року укладено договорів купівлі-продажу домокоплекту модульного будинку «Монблан70» №00069, за умовами якого відповідач (Продавець) зобов`язався виготовити та передати позивачу домокомплект модульного будинку, а позивач (Покупець) - здійснити оплату його вартості.
Відповідно до п. 7.1 договору встановлено, що строк виготовлення домокомплекту визначено до 30.03.2024 року, при цьому передбачено можливість його продовження, однак не більше ніж на 90 календарних днів.
Разом з тим, сторонами погоджено, що загальна вартість товару становить еквівалент 19 940 доларів США, а розрахунки здійснюються у гривні з прив`язкою до курсу долара США, що свідчить про визначення сторонами саме іноземної валюти як еквівалента грошового зобов`язання. Відповідно до умов договору, строк виготовлення домокомплекту визначено до 30 березня 2024 року, з можливістю його продовження не більше ніж на 90 календарних днів.
Судом встановлено, що позивач належним чином виконала свої договірні обов`язки та здійснила на користь відповідача ряд платежів, внаслідок чого загальна сума сплачених коштів становила 712 167,30 грн, що еквівалентно 18 796,03 доларів США, а також додатково, на прохання керівника відповідача, було здійснено платежі безпосередньо на його рахунок в розмірі – 83 403 гривень та 83 400 гривень, у зв`язку з чим загальна сума фактичної оплати перевищила визначену договором вартість товару.
Зазначені платежі є регулярними, здійснювались частинами, з чітким призначенням - оплата за договором № 00069, що свідчить про їх правову природу як виконання грошового зобов`язання за договором.
Водночас, всупереч умовам договору, відповідач своїх зобов`язань не виконав: домокомплект у встановлений строк не виготовив, позивача про його готовність не повідомив, доказів виготовлення товару чи вжиття заходів до виконання зобов`язання суду не надав, відтак фактично ухилився від виконання взятих на себе договірних обов`язків.
Оцінюючи правову природу сплачених позивачем коштів, суд виходить із положень статті 570 ЦК України, відповідно до яких завдатком є грошова сума, що передається на підтвердження зобов`язання і забезпечення його виконання. Аналіз умов укладеного між сторонами договору свідчить, що передбачені ним платежі мали саме забезпечувальний характер, оскільки були спрямовані на гарантування виконання відповідачем своїх зобов`язань, а відтак є завдатком, а не авансом.
Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, зокрема шляхом звернення до суду. За змістом статті 368 ЦК України спільною сумісною власністю є власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них, а згідно зі статтею 370 цього Кодексу у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками або законом, частки кожного із співвласників вважаються рівними. Аналогічна правова позиція закріплена у частині другій статті 372 ЦК України, яка встановлює презумпцію рівності часток співвласників у спільній сумісній власності.
Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 1212 ЦПК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Ч. 1 ст. 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України: за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Судом встановлено, що порушення зобов`язання є істотним та допущене саме з вини відповідача, оскільки останній не довів існування обставин, які об`єктивно унеможливлювали виконання договору, не надав доказів виготовлення домокомплекту, а також не підтвердив факт належного інформування позивача про готовність товару.
Згідно з частиною першою статті 571 ЦК України, у разі порушення зобов`язання стороною, яка отримала завдаток, вона зобов`язана повернути його у подвійному розмірі. Оскільки саме відповідач є стороною, яка отримала грошові кошти та не виконала зобов`язання, на нього покладається обов`язок повернути завдаток у подвійному розмірі.
Суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц, відповідно до якої чинне законодавство не містить заборони на визначення грошового зобов`язання в іноземній валюті. 
З огляду на те, що сторони визначили еквівалент зобов`язання у доларах США, вимога про стягнення коштів у цій валюті є обґрунтованою.
Відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача, а тому всі негативні наслідки невиконання зобов`язання покладаються саме на нього.
З урахуванням принципів змагальності сторін та обов`язку доказування, передбачених статтями 12, 81 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач належним чином виконала свої зобов`язання за договором, тоді як відповідач допустив істотне порушення умов договору, у зв`язку з чим наявні правові підстави для застосування наслідків, передбачених статтею 571 ЦК України, а саме стягнення подвійної суми завдатку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 263–265 ЦПК України, ст.ст. 526, 570, 571, 629 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМТСВА «ЄВРОЛІДЕР» про стягнення подвійної суми завдатку – задовольнити. 
Стягнути з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМТСВА «ЄВРОЛІДЕР» ЄДРПОУ 33990789, на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , подвійну суму завдатку у загальній сумі 37592,06 доларів США.
Стягнути з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМТСВА «ЄВРОЛІДЕР» ЄДРПОУ 33990789, на користь держави судовий збір у сумі 16 640 (шістнадцять тисяч шістсот сорок) гривень.
Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 грудня 2025 року, продовжують діяти протягом 90 днів після набрання рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з судового рішення. 

Суддя	  	Іван ІЛЬТЬО