ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 квітня 2026 року справа №200/1846/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Сіваченка І.В., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 р. у справі № 200/1846/25 (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач, ГУПФУ), в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 періодів стажу 06.02.2002 — 26.11.2004, 20.06.2018 — 17.01.2019, як пільговий за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”; за періоди 23.12.2004 — 22.06.2006, 11.07.2006 — 25.07.2006, 26.07.2006 — 03.10.2006, 06.11.2006 — 20.02.2009, як пільговий підземний стаж за списком №1 та за професіями згідно з постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 відповідно п.1 ч.2 ст.114 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”; періоди 16.04.2019 — 11.02.2021, 17.02.2021 — 29.12.2023, як пільговий підземний стаж за списком №1 та за професіями згідно з постановою КМУ № 202 від 31.03.1994, із зарахуванням як провідні відповідні професії із урахуванням кратності стажу 1 рік 3 місяці, як це передбачене статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та не призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди стажу 06.02.2002 - 26.11.2004, 20.06.2018 — 17.01.2019, як пільговий за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”; за періоди 23.12.2004 - 22.06.2006, 11.07.2006 - 25.07.2006, 26.07.2006 — 03.10.2006, 06.11.2006 — 20.02.2009, як пільговий підземний стаж за списком №1 та за професіями згідно з постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 відповідно п.1 ч.2 ст.114 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”; періоди 16.04.2019 — 11.02.2021, 17.02.2021 - 29.12.2023, як пільговий підземний стаж за списком №1 та за професіями згідно з постановою КМУ № 202 від 31.03.1994, із зарахуванням як провідні відповідні професії із урахуванням кратності стажу 1 рік 3 місяці, як це передбачене статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд: 
Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 періодів роботи 06.02.2002 — 26.11.2004, 20.06.2018 — 17.01.2019, як пільговий за Списком №2; з 23.12.2004 – 21.07.2005, з 01.07.2006 – 10.07.2006, з 26.07.2006 - 03.10.2006, як пільговий підземний стаж за Списком №1; з 11.07.2006 — 25.07.2006, з 16.04.2019 – 11.02.2021 та з 17.02.2021 – 29.12.2023, як стаж роботи на провідних професіях відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, із зарахуванням як провідні відповідні професії із урахуванням кратності стажу 1 рік 3 місяці, як це передбачене статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періодів роботи з 06.02.2002 — 26.11.2004, з 20.06.2018 — 17.01.2019 до пільгового стажу за Списком №2; з 23.12.2004 – 21.07.2005, з 01.07.2006 – 10.07.2006, з 26.07.2006 - 03.10.2006 до пільгового підземного стажу за Списком №1; з 11.07.2006 — 25.07.2006, з 16.04.2019 – 11.02.2021 та з 17.02.2021 – 29.12.2023, як стаж роботи на провідних професіях відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та обрахувати пільговий стаж за провідними професіями з повним робочим днем в шахті додатково 3 місяці за кожний відпрацьований рік на провідній професії з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцполітики населення України від 20.01.1992 № 8 “Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбаченим статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 484 грн 48 коп.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. 
В обґрунтування скарги зазначено, що на підставі особистої заяви позивача від 16.12.2024 Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту було оформлено подання від 05.02.2025 за № 1475 та матеріали для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, які були відправленні на його адресу 26.02.2025.
Пенсію позивачу було обчислено на підставі грошового атестату від 15.12.2023 за № 150, який надано військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, та довідок від 27.11.2024 за № 100 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за травень 2022, яка надана військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України, та від 28.12.2024 за № 122 за період з червня 2022 по листопад 2023, яка надана військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадового окладу 2730,00 грн; окладу за військовим званням 530,00 грн; 25% надбавки за вислугу років 815,00 грн; середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 19 місяців 13853,45 грн. Всього грошове забезпечення 17928,45 грн. З 26.02.2025 розмір пенсії 40% від грошового забезпечення складав 7171,38 грн. З 01.03.2025 розмір пенсії по інвалідності складає 7237,90 грн.
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_3 Позивач з 01.09.1999 по 30.06.2002 навчався у Професійно технічному училищі №105 м. Димитров за професією електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування, електрозварника ручного зварювання (запис 1) та в подальшому працював у в/о “Красноармійськвугілля” шахта ім. О.Г. Стаханова (ВП “Шахта “Стаханова” ДП “Красноармійськвугілля”), ТОВ “Вуглетехнік”, ТОВ “Донбасвуглепроходка”, ТОВ “Шахтобудівельна компанія”, ТОВ “Краснолиманське”, ТОВ “Шахтопромсервіс”, тобто, на підприємствах вугільної промисловасті.
У матеріалах пенсійної справи наявні довідки про пільговий характер робіт від 27.09.2024 № 9/1 (видана ТОВ “Шахтпромсервіс”) та довідка від 22.07.2024 № 02/858 (видана ТОВ “Шахтобудівельна компанія”). Питання зарахування періодів роботи до пільгового стажу на підставі вищезазначених довідок, буде розглянуто після проведення перевірки достовірності відомостей зазначених в них.
Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) обрахованого по 07.05.2024, загальний страховий стаж Позивача становить 38 років 01 місяць 26 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 — 03 роки (зарахований відповідно до довідок підтверджуючих пільговий характер робіт від 01.07.2024 № 772, № 773, які видані ДП “Мирноградвугілля” ВП “Шахта Капітальна”) та додатковий стаж — 20 років 01 місяць 01 день, що є недостатнім для застосування норм статті 114 Закону №1058 та роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач, перебуває на обліку Головного управління з 05.02.2024 та отримує пенсію по інвалідності (третя група, захворювання, пов`язане проходженням військової служби) в розмірі 50% пенсії за віком, обчисленої за нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, виплату якої було припинено з 01.03.2025.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 17.01.2025 №2972-53753/Д-01/8-0400/25, на звернення позивача ВЕБ-04001-Ф-С-24-203697 від 18.12.2024, що надійшло через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (вх. № 53753/Д-0400-24 від 19.12.2024) з питання пенсійного забезпечення повідомило, що за заявою від 17.05.2024 позивачу призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби відповідно до Закону № 1058 з 05.02.2024. 
Загальний страховий стаж, зарахований по 07.05.2024, становить 38 років 01 місяць 26 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 - 03 роки (зарахований відповідно до довідок підтверджуючих пільговий характер робіт від 01.07.2024 № 772, № 773, які видані ДП “Мирноградвугілля” ВП “Шахта Капітальна”) та додатковий стаж - 20 років 01 місяць 01 день. 
Загальний розмір пенсійної виплати, станом на 01.01.2025, становить 4394,00 грн. 
У матеріалах пенсійної справи наявні довідки підтверджуючі пільговий характер робіт від 27.09.2024 № 9/1, видана ТОВ “Шахтпромсервіс”, від 22.07.2024 № 02/858, видана ТОВ “Шахтобудівельна компанія”, які потребують перевірки. Після надходження результатів перевірки пенсійну справу буде переглянуто.
Зазначено також про те, що 15.10.2024 Позивач засобами вебпорталу позивач надав заяву для допризначення пенсії. 
Оскільки до заяви долучено документи, які наявні в електронній пенсійній справі, тому для проведення перерахунку відсутні підстави.
Щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон № 2262) повідомлено, що відповідно до пункту “е” статті 3 Закону № 2262 право на пенсію нарівні з військовослужбовцями строкової служби та членами їх сімей мають особи, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаного з безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, з безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, членів їх сімей та членів сімей осіб, які загинули (померли) внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції або забезпечення її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення; 
Враховуючи викладене, право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 2262 відсутнє.
На підставі особистої заяви позивача від 16.12.2024 Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту було оформлено подання від 05.02.2025 за № 1475 та матеріали для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 2262, які були відправленні на його адресу 26.02.2025.
Позивача переведено з пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262 з дня відправлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяви з усіма необхідними для вирішення питання призначення пенсії документами, а саме з 26.02.2025.
Пенсію позивачу було обчислено на підставі грошового атестату від 15.12.2023 за № 150, який надано військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, та довідок від 27.11.2024 за № 100 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за травень 2022, яка надана військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України, та від 28.12.2024 за № 122 за період з червня 2022 по листопад 2023, яка надана військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: 
- посадового окладу 2730,00 грн; 
- окладу за військовим званням 530,00 грн; 
- 25% надбавки за вислугу років 815,00 грн; 
- середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 19 місяців 13853,45 грн;
Всього грошове забезпечення -17928,45 грн. 
З 26.02.2025 розмір пенсії 40% від грошового забезпечення складає 7171,38 грн.
Відповідно до трудової книжки сер. AX N849127 (в частині спірних періодів) позивач:
01.09.1999 - 30.06.2002 навчався у Професійно технічному училищі №105 м. Димитров за професією електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування, електрозварника ручного зварювання (запис 1);
06.02.2002 - 26.11.2004 працював учнем електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування, учнем електрозварника ручного зварювання, електрозварником, електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування на в/о “Красноармійськвугілля” шахта ім. О.Г. Стаханова (запис 2-7); 
23.12.2004 - 21.07.2005 – працював електрослюсарем по ремонту обладнання (запис 8-12);
22.07.2005 - 22.06.2006 працював учнем електрослюсаря підземного з повним робочим робочим днем в шахті, електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті на ВП “Шахта “Стаханова” ДП “Красноармійськвугілля” (запис 13-15); 
11.07.2006 — 25.07.2006 працював електрослюсарем підземним з повним підземним робочим днем на ТОВ “Вуглетехнік” (запис 16-17); 
26.07.2006 - 03.10.2006 працював електрослюсарем підземним на ТОВ “Донбасвуглепроходка” (запи 18-20);
06.11.2006 - 20.02.2009 працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті на ВП “Шахта “Стаханова” ДП “Красноармійськвугілля” (запис 21-24); 
20.06.2018 - 17.01.2019 працював електрозварником на ТОВ “Шахтобудівельна компанія” (запис 25-27); 
16.04.2019 - 11.02.2021 працював учнем прохідника, прохідником підземним з повним підземним робочим днем в шахті на ТОВ “Краснолиманське” (запис 28-30); 
17.02.2021 - 29.12.2023 працював прохідником підземним з повним підземним робочим днем на ТОВ “Шахтопромсервіс” (запис 31-33).
21.04.2022 - 15.12.2023 проходив військову службу за мобілізацією в військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується записами у військовому квитку ОСОБА_1 сер. НОМЕР_4 .
Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) судом встановлено, що до стажу позивача зараховано періоди роботи (в частині спірних періодів):
з 01.09.1999 – 30.06.2002 навчання к вищих/середніх НЗ;
з 23.12.2004 – 21.07.2005 – до страхового стажу;
з 22.07.2005 – 22.06.2006 - Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, пр.1, п.а-в;
01.07.2006 – 15.07.2006 – до страхового стажу;
16.07.2006 – 25.07.2006 – відомості відсутні;
26.07.2006 - 03.10.2006 – до страхового стажу;
06.11.2006 - 20.02.2009 - Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, пр.1, п.а-в;
20.06.2018 - 17.01.2019 – до страхового стажу;
16.04.2019 - 11.02.2021 – до страхового стажу;
17.02.2021 - 15.02.2024 – до страхового стажу;
16.12.2023 – 29.12.2023 – відомості відсутні.
Згідно відомостей по спеціальному стажу у довідці індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) позивача вбачається, в частині спірних періодів за 2002 – 2005 (листопад), код підстави для обліку спец стажу - ЗПЗ013Б1, з 2005 (грудень) - ЗПЗ013А1, з 2019 - ЗПЗ014А2 та за липень 2006 (15 днів) - ЗПЗ014А2.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 27.09.2024 № 9/1, виданої ТОВ “Шахтпромсервіс”, позивач працював повний робочий день на підземних роботах та виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом: прохідником 5 розряду з 17.02.2021 – 29.12.2023, що передбачено Списком 1, підстава ПКМУ від 31.03.1994 №202.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.07.2024 № 02/858, виданої ТОВ “Шахтобудівельна компанія”, позивач виконував роботи зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день на на поверхні ПАТ “ШУ “Покровське”, яке веде видобуток вугілля підземним засобом з 20.06.2018 – 17.01.2019 за професією (посадою) Електрозварник ручного зварювання підземної гірничопрохідницької дільниці, що передбачено Списком 2.
Відповідачем пояснень, щодо причин незарахування решти спірних періодів роботи позивача як пільговий підземний стаж за списком 2, списком №1 та за професіями згідно з постановою КМУ № 202 від 31.03.1994, та із зарахуванням як провідні відповідні професії спірних періодів роботи позивача кратності стажу 1 рік 3 місяці, як це передбачене статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до суду надано не було.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) у редакції на час виникнення спірних правовідносин.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
За частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Відповідно до частини 6 статті 114 Закону № 1058-IV, контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення таких списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі – Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків
Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Так, згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.
Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.
Матеріали справи свідчать, що трудова книжка позивача містить дані для визначення зазначеного періоду в якості пільгового стажу. 
Щодо застосування до спірних правовідносин роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 та Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992, суд враховує наступне.
Згідно із пунктом 5 постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення"» від 06 грудня 1991 року № 1931-ХІІ Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.
На виконання постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення"» від 06 грудня 1991 року № 1931-ХІІ Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення"».
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”» працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Тобто відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу роботи.
Крім цього, Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв Постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», у якій є Додаток, який містить перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Постанова КМУ №81 від 22.02.1992 є чинною.
У листі Міністерства соціальної політики України № 12281/0/2-18/21 від 26.06.2018 року зазначено, що пунктом 5 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року № 1931-XII «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788, обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України. Згідно вказаного листа, у зв`язку з тим, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечений» втратило чинність і право та порядок призначення пенсій на пільгових умовах працівникам, зайнятим на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії визначаються відповідно до частини 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», немає підстав зараховувати позивачу до стажу кожного повного року роботи гірничим очисного забою - за 1 рік роботи 3 місяці.
У листі від 02 жовтня 2018 року № 19997/0/2-18 адресованому Пенсійному фонду України Міністерство соціальної політики України зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”».
Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 12 вересня 2018 року № 1209-27, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховують Роз`яснення № 8.
Колегія суддів зазначає, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а Роз`ясненням № 8 лише розтлумачено як правильно застосовувати цю норму.
Таким чином у даному випадку, підлягає застосуванню роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 та Постанова КМУ № 81 від 22.02.1992 Про заходи щодо застосування Закону України Про пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року справа № 200/1009/24, від 09 квітня 2025 року у справі №200/6443/23.
Щодо посилання скаржника на те, що питання зарахування періодів роботи до пільгового стажу на підставі наявних довідок про пільговий характер робіт, буде розглянуто після проведення перевірки достовірності відомостей зазначених в них, колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів зазначає, що за вимогами чинного законодавства, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Як вже зазначалось пільговий стаж позивача підтверджено записами у трудовій книжці, тому у відповідача не було підстав для не перерахунку пенсії за наявності відповідних записів у трудовій книжці. Неможливість проведення перевірки не дає підстав для відмови у перерахунку пенсії. 
Підстав вважати наведені відомості недостовірними, відповідачем не наведено, а відомості вказані в ній, відповідачем жодним чином не спростовуються. 
Крім того, суд зазначає, що відповідачем ототожнюється, проведення перевірки відомостей зазначених в цих довідках (неможливість провести перевірку) з не підтвердженням інформації первинними документами, що не передбачено законодавством, зазначений висновок відповідача фактично ґрунтується на припущеннях, оскільки сам факт про наявність відомостей про стаж не спростовується відповідачем. 
Крім того матеріали справи не містять відомостей щодо здійснення такої перевірки та результатів перевірки.
Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 12 квітня 2021 року у справі №219/4550/17, від 26 березня 2021 року у справі № 414/1221/17, від 10 вересня 2020 року у справі № 221/6434/16-а, від 28 серпня 2020 року у справі № 263/7235/17.
Зокрема Верховний Суд у постанові від 12 квітня 2021 року у справі №219/4550/17 зазначив, що посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.
Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо врахування при призначенні та обчисленні пенсії довідок, виданих підприємствами, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території, яка полягає в тому, що неможливість провести управлінням Пенсійного фонду перевірку відповідності запису довідки первинним документам через проведення АТО, не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості (справи №583/392/17, №234/3038/17, №360/1628/17).
Також, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.
Таким чином з урахування встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірних періодів роботи позивача до його стажу роботи.
За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 р. у справі № 200/1846/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 р. у справі № 200/1846/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне текст судового рішення складено та підписано колегією суддів 23 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко