Справа № 598/2370/25
провадження № 2/598/141/2026

РІШЕННЯ
іменем України

"27" лютого 2026 р.  Збаразький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді   Гудими І.В.
секретаря    Жиляк Н.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Збаражі цивільну справу за позовною заявою Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області, в інтересах держави, в особі Національної служби здоров`я України, Тернопільської обласної ради, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача – комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня», про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,-
в с т а н о в и в :
До провадження Збаразького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява Кременецької окружної прокуратури Тернопільської області, в інтересах держави, в особі Національної служби здоров`я України, Тернопільської обласної ради, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача – комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня», про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що Кременецькою окружною прокуратурою встановлено, що 13 жовтня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №12023211030000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що 12 жовтня 2023 року близько 16 год. 30 хв. у с. Старий Вишнівець Кременецького району Тернопільської області під час проведення будівельних робіт на території магазину-кафе водій ОСОБА_1 , керуючи трактором NEW HOLLAND T6050, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2025 року у справі №598/2813/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся, а витрати на лікування потерпілого залишились невідшкодованими. Згідно довідки КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради від 28.10.2025 №01-3/2993, потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у зазначеному закладі охорони здоров`я у період з 13.10.2023 по 25.10.2023 (12 ліжко-днів), у зв`язку з чим фактичні витрати на його лікування склали 27 156,00 грн, з яких 25 584,00 грн профінансовано за рахунок коштів Національної служби здоров`я України (державного бюджету), а 1 572,00 грн – за рахунок коштів обласного бюджету. Оскільки витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення добровільно відповідачем не відшкодовані, відповідно до положень ст.1166, 1191, 1206 ЦК України та Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993, держава має право зворотної вимоги до особи, винної у вчиненні злочину, щодо відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого. З огляду на викладене, прокурор в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Тернопільської обласної ради звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 , а саме 25 584,00 грн на користь державного бюджету України та 1 572,00 грн на користь обласного бюджету Тернопільської області.
Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2025 року вирішено розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.
Прокурор в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі.
Представник Національної служби здоров`я України, в інтересах якої подано позов, в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. 
Представник Тернопільської обласної ради, в інтересах якої подано позов, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Також відповідачем не було подано відзиву на позов.
Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2026 року вирішено проводити заочний розгляд даної цивільної справи.
Дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи із наступного. 
Судом встановлено, що 12 жовтня 2023 року в період з 16 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв., водій ОСОБА_1 , під час проведення будівельних робіт на території магазину кафе «Старий Борсук», що за адресою АДРЕСА_1 , порушуючи вимоги пункту 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із змінами та доповненнями (далі ПДР України), не маючи відповідного на те права (водіння без «прав»), керував технічно справним трактором NEW HOLLAND T6050, р.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю близько 2,5 км/год. Під час руху із зазначеною швидкістю водій ОСОБА_1 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_2 , зліва по ходу руху трактора NEW HOLLAND T6050, р.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до вимог п. п. 1.10 (в частині визначення поняття «небезпека для руху» і виконання його вимог), 12.3 ПДР України, виявивши небезпеку для свого руху, тобто зміну дорожньої обстановки - появу рухомого об`єкту - пішохода, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. Внаслідок порушення вказаних пунктів ПДР України, ОСОБА_1 не забезпечив безпеку дорожнього руху та, шляхом несвоєчасного застосування екстреного гальмування позбавив себе технічної можливості зупинити керований ним трактор NEW HOLLAND T6050, р.н.з. НОМЕР_1 , раніше, ніж пішохід ОСОБА_2 досягне місця наїзду, та лівим переднім колесом трактора скоїв наїзд на вказаного пішохода. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тазової ділянки у виді численних переломів кісток – правої клубової та обох сідничних і лобкових з розривом лобкового симфізу (зчленування); перелому першого куприкового хребця; закритої травми лівої нижньої кінцівки у виді багато відламкових переломів малогомілкової кістки – проксимального мета епіфізу (верхнього кінця) та діафізу (тіла) приблизно на межі середньої і нижньої третин та переломів кісток стопи – п`яткової, човноподібної і медіальної (внутрішньої) клиноподібної з їх вивихами, садна лівої гомілки, «рваної» рани підошовної поверхні лівої стопи, «гематоми» м`яких тканин правого стегна, які відповідно п п. 2.1.1,(а), 2.1.2, 2.1.3.(о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995) відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 20.02.2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами. Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 01 (один) рік зі покладенням на нього відповідних обов`язків (а.с.9-10). Даний вирок набрав законної сили 25.03.2025 року.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, у питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради №01-3/2993 від 28.10.2025 року потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні зазначеного закладу охорони здоров`я у період з 13.10.2023 року по 25.10.2023 року (12 ліжко-днів). Загальна вартість витрат на його лікування становить 27 156,00 грн, з яких 25 584,00 грн профінансовано за рахунок коштів Національної служби здоров`я України (Державного бюджету України), а 1 572,00 грн – за рахунок коштів обласного бюджету, що також підтверджується матеріалами справи.
Як убачається з листа Національної служби здоров`я України, потерпілий ОСОБА_2 проходив лікування у КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, а витрати на його лікування у розмірі 25 584,00 грн були оплачені НСЗУ за програмою медичних гарантій за рахунок коштів Державного бюджету України. У листі також зазначено, що станом на час надання відповіді інформація про відшкодування зазначених витрат відсутня.
Судом встановлено, що між Національною службою здоров`я України та Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради укладено договір №2671-Е124-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Відповідно до умов зазначеного договору надавач медичних послуг зобов`язується надавати пацієнтам медичні послуги за програмою медичних гарантій, а Національна служба здоров`я України як замовник здійснює оплату таких послуг за рахунок коштів Державного бюджету України за встановленими тарифами. Таким чином, витрати на лікування потерпілого були фактично понесені державою в особі Національної служби здоров`я України, що підтверджується матеріалами справи, а тому відповідно до вимог статті 1206 Цивільного кодексу України підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила кримінальне правопорушення (а.с.23-32).
КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради є комунальним закладом охорони здоров`я, засновником якого є Тернопільська обласна рада, а фінансування надання медичних послуг здійснюється за рахунок бюджетних коштів у межах програми медичних гарантій, що підтверджується витягами з ЄДР (а.с.33-37, 38-45, 46-55), статутними документами закладу (а.с.56-61), витягом рішення Тернопільської міської ради (а.с.62) та листом Національної служби здоров`я України (а.с.21-22).
Згідно ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_2 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим останній перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, а витрати на його лікування були понесені за рахунок коштів державного та обласного бюджетів. Враховуючи, що відповідно до вимог ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати закладу охорони здоров`я витрати на лікування потерпілого від цього злочину, а відповідачем такі витрати добровільно не відшкодовані, суд вважає позовні вимоги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
За таких обставин з ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, понесені на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 , а саме 25 584 грн на користь державного бюджету України в особі Національної служби здоров`я України та 1 572 грн на користь обласного бюджету Тернопільської області.
Суд, згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, також вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір у розмірі 3028 гривень 00 копійок.
На підставі наведеного та керуючись ст.1206 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь держави в особі Національної служби здоров`я України (рахунок UA97899998031308011500026011; код ЄДРПОУ 37993783, отримувач ГУК у м.Києві/Шевченківський район/24060300 банк отримувача – Казначейство України) 25 584 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок витрат на лікування потерпілого від злочину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь держави в особі Тернопільської обласної ради (рахунок отримувача: UA268999980314000535019001; код бюджетної кваліфікації 21080500 «інші надходження»; отримувач коштів: ГУК у Тернопільській області код ЄДРПОУ 37977599) 1572 (одна тисяча п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок витрат на лікування потерпілого від злочину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь держави 3028 гривень 00 копійок судового збору.
Вказане заочне рішення суду може бути переглянуте Збаразьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, яку слід подати до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду складено 27 лютого 2026 року.

СУДДЯ    Ігор ГУДИМА